EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Normalt kysser jeg altid ham først.
- Er du okay? - Må jeg sige noget?
Kan vi vente?
Bare lidt. Måske bare et par dage, okay?
Ja, naturligvis.
Det er okay. Vi har hele livet foran os.
Og måske har jeg lyst i morgen.
Hvad?
Intet.
Tænk, jeg har en bror.
Jeg har nok masser af dem. Jeg ved, han har rejst en del.
Jeg har nok familie i Vietnam eller sådan noget.
Jeg hader nok min far mere end min mor.
Også mig. Jeg hader begge mine.
Jeg hader min far mest.
Hvorfor?
Fordi hun døde, og han ikke gjorde.
Hun begik selvmord.
Jeg var der.
Jeg gjorde ikke noget.
Hvordan var hun?
Rigtig sød.
Rigtig trist.
Hun mente nok bare, at det hele var lidt for meget, tror jeg.
James.
- Ja? - Det var ikke din skyld.
Vi er nærmest på kanten af verden.
Som om vi er i sikkerhed.
Men det er vi bare ikke.
Vi kan ikke blive her.
- Niks. - Vi kan ikke tage hjem.
Nej.
Vi burde løbe langt væk, måske flygte til udlandet.
Ja.
Et helt andet, helt nyt sted og starte forfra.
Ja.
- Har du også lyst til det? - Ja.
Jeg havde virkelig lyst til det.
Vi kunne tage din fars båd.
Vi skal bare have nøglerne.
Hvis du gør, hvad jeg tror, så er du idiot.
Uanset hvor du er, så ring, når du hører dette.
Det er nemt at tro, en person er svaret,
hvis man ikke har set dem længe, men det er de ikke.
Personer er ikke svar. De er nærmere spørgsmål.
Spørgsmål såsom:
“Hvorfor er du sådan en skide nytteløs far?”
Pis.
Alyssa. Du kom tilbage.
Gudskelov. Jeg var urolig for dig.
Det var jeg. Jeg ledte overalt.
Vel gjorde du ej. Du kørte en hund over, den døde, og du stak af.
Men bagefter. Efter alt det.
Vent, slog jeg en hund ihjel?
For satan da.
Undskyld.
Undskyld. Jeg var pissefuld.
- Undskyld jeg ler, for det er ikke sjovt. - Må vi tage båden?
- Hvad? - Din båd. James og jeg vil ud i den.
- Nu? - Ja, nu.
Okay. Fint.
Giv mig lige 10 minutter.
- Jeg skal skide og sådan. - Du skal ikke med.
- Hvad mener du? - Vi mener bare, vi nok skal klare det.
James er dygtig. Vi er tilbage til frokost.
Hør her, det er måske længe siden, vi sås,
men jeg er ikke født i går, okay?
Hvad er planen så?
Sejle over kanalen?
Få arbejde i Disneyland Paris? Skifte navne?
Hvem dræbte I?
Hvad?
I er på tv.
Der er en dusør på jer.
Fuck.
Hvem har I dræbt?
Jeg er sgu ikke Judge Judy. Jeg er bare nysgerrig.
Sig det nu. Hvad har I lavet?
Hvad har du lavet, pigebarn?
I tager fandme ikke min båd, forstået?
I ønsker ikke at skabe opmærksomhed om jer selv. Tro mig.
Alle sætter sig bare og slapper af.
Vi er i sikkerhed her, okay?
- Jeg lover det. - Lover du det?
- Det betyder vel nok meget. - Luk røven!
Tal ikke sådan til hende.
Ellers hvad?
Okay.
Okay, undskyld.
Undskyld.
Jeg laver os en kop te.
Ja? Te?
Ja, okay.
- James, vil du have te? - Nej tak.
Jeg laver te til dig.
Jeg har godt og dårligt nyt.
Det dårlige er, at jeg ikke har noget mælk.
999 - ALARMCENTRALEN
Men det gode er,
at jeg har kiks.
James?
Alyssa?
Så okay da.
Helt ærlig, tøs, er du okay?
Hvad skete der? Du kan sige det til mig.
Skulle jeg stole på dig?
Hør nu, pusser.
Okay, indrømmet, jeg er ikke årets far.
Men jeg er stadig din far. Du kan da stole på mig.
Hvorfor fortalte du ikke om drengen?
Fordi…
Pis. Fordi jeg var flov, okay?
Jeg skammede mig.
Han hedder Milton.
Han er otte.
Han er overraskende god til at stave.
Jeg burde have sagt det.
Kan vi starte forfra?
- Der var en mand… - Alyssa.
Okay.
Vi dræbte ham.
Okay.
Det er okay.
Han ville skade mig.
Pusser.
Det var slemt.
Han var rigtig slem.
Jeg ved ikke, hvordan jeg vidste det, det gjorde jeg bare.
Noget føltes ikke rigtigt.
Hør nu, det er okay.
Skattepige.
- Pusser. - Jeg dræbte ham.
- Jeg dræbte ham, hun gjorde intet. - Bliv, hvor du er.
- Han kontaktede politiet. - Hvad?
Skat, hør på mig. Jeg vil jo bare beskytte dig.
- Det er ham… - Din skiderik!
Politi!
Vi fandt de mistænkte. Drengen tilstod mordet.
Hvor er de?
Vi har sporet opkaldet til Kystvejen. En enhed er på vej.
- Er du fra politiet? - Ja.
Kan du lade være med at pege med den?
- Det ville jeg ikke gøre. - Hvorfor?
Kniven stopper blodet.
Har du desinfektionsmiddel?
Jeg har noget urtemedicin.
Det er nok lige meget. Lad den være. Du klarer dig.
En væbnet styrke er på vej, så vi har ikke længe.
- Hvad sker der? - Jeg vil hjælpe, så lyt.
- Vi skal væk. - Nej.
Det kan jeg ikke tillade. I kan ikke blive ved med at flygte.
Det er bedre, I overgiver jer nu. Jeg kan hjælpe.
Vi taler om uagtsomt manddrab.
- Vil du flytte dig? - Nej. I må stoppe.
Især dig, James.
Du er 18 nu.
Hvad?
- Tillykke i øvrigt. - Hvad, i dag?
Din 18-års fødselsdag?
Hvorfor sagde du intet?
Jeg havde da købt dig en gave.
Jeg talte med din far i går.
Han fortalte om din mor.
Han viste mig et billede af jer. Fra hans pung.
Han har ikke et billede der.
- Er han vred på mig? - Nej, han er urolig.
- Og din mor er urolig. - Ja, som om.
Det er hun.
Din stedfar er en led skid, ikke?
Jo.
Hvad sker der, hvis vi føjer dig?
- Intet alt for slemt, hvis jeg må hjælpe. - Ja, klart.
Undskyld?
Lyv ikke for dem. De låser jer inde for tid og evighed.
- Hr. Foley, det er ikke sandt. - Det gør de. Lyt ikke til hende.
Du ringede til politiet.
Jeg forsøger at beskytte dig mod ham.
Ja så? Det var altså ikke dusøren?
- Hvor meget? - Hør. Du har ikke dræbt nogen, vel?
- Han har ret. - Hvad?
- Jeg går med. Jeg overgiver mig. - Ikke tale om!
Hør nu, skat. Jeg ved, hvad jeg taler om.
- Du ligner din mor. - Hvad?
Du falder for de forkerte mænd. Grib muligheden, og kom af med ham.
Hvad er der galt med dig?
Vil du vide, hvad der er galt med mig? Dig!
Du er. Du er ligeglad med mig.
- Du er helt pisseligeglad. - Jeg er da ikke ligeglad.
Man skal ikke få børn, hvis man bare forlader dem,
for så tror de hele livet, de har gjort noget galt.
Spil nu ikke offeret, Alyssa.
Det kan vi alle. “Jeg har anoreksi, fordi jeg er adopteret.”
“Jeg er utro, fordi jeg ikke blev ammet.”
Alle har deres undskyldninger.
- Hvad er så dine? - Hvad?
Hvorfor er du en nar?
Jeg elsker ham højt.
Ved du hvad? Han har ret.
Men jeg kom ikke efter dig. Jeg blev væk.
Jeg mente, det var bedst, du glemte mig.
- Vi har ikke tid… - Lige et øjeblik.
Hvorfor sendte du så de kort til min fødselsdag?
Sendte du dem overhovedet?
Åh, gud. Var det mor?
Hun burde ikke have gjort det. Det var uansvarligt.
Jeg føler, jeg bliver skør!
- At være sindssyg i en sindssyg verden… - Ti stille for fanden.
Stop med at citere dig selv.
Kommer vi i fængsel, ungdomsfængsel eller hvad?
Hør… ja, muligvis.
- Kommer vi ikke samme sted hen? - Nej, men I må…
- Nej? - Nej.
- Undskyld. - Hvorfor?
- Du godeste! - Giv mig nøglerne til båden.
Hun trækker vejret.
Kom nu, James. Vi må afsted!
Lort.
Pis!
Bevæbnet politi!
Bliv nede!
En mand og en kvinde.
Eunice, kan du høre mig? Eunice.
De er på stranden!
Af sted!
Sig, jeg kidnappede dig.
- Hvad? - Ja.
Sig det til dem. Sig, det hele var mig.
Så sker der dig intet.
Niks. Vi går sammen. Kom…
- Undskyld. - Hvorfor?
Bevæbnet politi! Bliv, hvor I er!
Læg våbnet!
Hvad fanden laver du?
James!
Nej!
Nej! Slip mig!
Jeg er lige blevet 18 år.
Og jeg tror, jeg forstår…
…hvad mennesker betyder for hinanden.
Tekster af: Theresa M. Geckler