Ця логотипна музичка вже заводить. Правильно я кажу?
Вибачте. Це я радий бути тут. Давно не бачилися.
Я довго не знав, чи повернуся взагалі.
Disney купили Fox,
виникла нудна проблема з правами, бла-бла-бла.
Але потім виявилося, їм потрібен я.
Єдиний, кому й власного фільму не мали зняти,
не кажучи вже про франшизу.
Ох Marvel і тупі.
Ми знаємо назву фільму. Тому
я знаю, що ви думаєте.
Як ми це зробимо, не зганьбивши пам'яті Лоґана?
І я скажу вам як.
Ніяк.
Відкрию вам маленький секрет.
Росомаха не помер.
То був ідеальний фінал сумної історії.
Я ЛЮБЛЮ СЕБЕ
Але регенеративні фактори зцілення працюють не так.
Думаєте, я хочу бути тут, у прекрасній Північній Дакоті,
відкопувати неповторного Росомаху? Ні, дякую.
Але на кону доля всього мого світу.
Можливо, життя в нього й не найкраще, але він точно не здох.
Бінго.
Є.
Так-так-так.
Прокляття!
Сучий ти сину!
Ти…
Падло. Виродок сраний!
Моєму світу гапл…
Це було дивно.
Я вже заспокоївся.
Слухай, я не вчений.
Але на вигляд ти неймовірно мертвий.
Хоча я радий тебе бачити.
Скажу чесно, я завжди хотів працювати з тобою, Лоґу.
Щоб ми з тобою влаштували рейвах. Дедпул і Росомаха дуріють.
Уяви цей кайф, цей хаос,
гонорари?
"Здоров, пацику.
Ніщо не оживить мене швидше,
ніж велика торба бабла від Marvel".
Мене теж, Г'ю.
Але ж ні. Де там.
Треба ж було бути шляхетним і здохнути по-справжньому. Та довбанися!
Твоя допомога зараз би не завадила.
Стійте!
Попереджаю вас, я не сам.
Вейде Вінстоне Вілсоне,
вас заарештовано Управлінням часових змін
за незліченні злочини.
Виходьте,
і ми вам люб'язно
- нічого не відстрелимо. - Смерть від масовки.
Останній шанс.
Викиньте зброю і мирно виходьте.
Я не віддам вам свою зброю,
але обіцяю нею не користуватися.
У людському тілі є двісті шість кісток.
Двісті сім, якщо я дивлюся "Пліткарку".
Поїхали. На всі гроші.
Гаразд, пончику. Схоже, ми таки зберемо команду.
Яремчук подає!
Гол!
Давай, здорованю.
Трусики змокли наскрізь.
ДЕДПУЛ І РОСОМАХА
Для ясності, я нічим цим не пишаюся.
Безпідставним насильством, душком некрофілії. Я не такий.
Я не хочу таким бути.
А ким я хочу бути?
Ну, щоб ви зрозуміли,
я поверну вас назад.
Проїдьмося з вітерцем крізь простір і час
у день, який змінив усе.
14 БЕРЕЗНЯ 2018 Р.
Аж не віриться, що я нарешті тут.
Я так довго ждав цієї миті.
ЗЕМЛЯ - 616
Дякую, сер, що прийняли мене.
СВЯЩЕННА ЧАСОВА ШКАЛА
Я твердо переконаний,
що мої послуги принесуть
велику користь вашій організації. Так, знаю,
я дрочив рукою Халка у холі Вежі Старка,
- але запевняю… - Дрочили?
Вибачте, що ви сказали?
Ні, це ви вибачте. Це коли ви берете іграшкові
ручки Халка, так? А тоді дивитеся вниз,
такі раз — і ну душити свого гусака.
- Затискаєте… Так. - Ясно. Дякую.
- Уявив собі. - Ну, ви зрозуміли.
Що привело вас сьогодні сюди?
Чому я… Ого. Гаразд.
Я небайдужий.
Я знаю, що з усього глузую, але я…
Я небайдужий і хочу використати це почуття
для чогось важливого.
Я хочу мати значення.
І показати це своїй дівчині.
І…
щось я тут марную сентиментальну частину.
- Він до нас не спуститься? - Він?
Так. Я прибережу для нього, якщо він…
Поки що вважайте, що він — це я.
- Ні. - Він — це я.
У цій ситуації він — це я.
Він уже таке не робить.
- Камео? - Зустрічі.
- З початківцями.
З початківцями?
А ви хіба не водій,
- часом? - Я… Поширена помилка.
- Ага. - Спершу я справді був водієм пана Старка.
- Ясно. - Швидко став…
- Шофером. - …керівником служби безпеки.
Керівником… Звичайно, так.
І тому я перевіряю ваше резюме.
Ви, здається, забули згадати, чи маєте
досвід роботи в команді.
Не розкажете про це?
Так, звичайно. Я був спецпризначенцем…
- Ясно. - …але я переважно очолював
чи й заснував загін Ікс.
На жаль, усі вони загинули в бою.
Як же це сталося?
Поліція каже, через гравітацію, але…
Між нами,
- їх фокус-група не схвалила. - Ага.
- Особливо Кейбла. - Загін Ікс.
Стоп. Бачу, все йде не дуже добре.
Годі писати. Слухайте, я…
Та я просто… Я хочу бути Месником.
Я хочу бути Месником.
Чому ви хочете бути Месником?
Озирніться. Вони ж кращі з кращих.
І їхня робота має значення.
Мені треба стати Месником.
Сер, моїй дівчині набридли мої приколи, і якщо я не візьмусь
за розум і не зроблю щось зі своїм даром,
мені гаплик,
і я її зрозумію.
Месники — унікальна група супергероїв…
ДОКАЗ, ЩО ТОНІ СТАРК МАЄ СЕРЦЕ
…яка уособлює щось
більше, ніж бійки й костюми.
Люди на нас рівняються. Діти на нас рівняються.
- Вони… - Вибачте. "Нас"?
Я не знав, що ви Месник.
- Я суміжний з ними. - Ого.
Яка у вас суперсила? Вуличне паркування? Вибачте.
Це було жорстоко.
Я атакую, коли на нервах. Більше не буду.
- До справи. - Так.
Ви щойно сказали,
що хочете стати Месником, бо вам це потрібно.
Так, сер.
Але Месники працюють не тому, що це потрібно їм.
Вони працюють, бо це потрібно людям.
Ви бачите різницю?
Так, сер.
Будь ласка, містере Гоґан.
Я не хочу до кінця життя бути спецом у чомусь одному.
Добре.
Боже мій, ви встаєте.
Так, зараз нам треба встати.
Трясця.
Проблема в тому, що ви
мітите аж надто високо.
Цільтеся на середній рівень, не прогадаєте.
Серце у вас добре. Вашим словам я вірю.
Але не всім же світ рятувати. Я не рятую і щасливий.
Так? Я знайшов своє місце.
А ви знайдіть своє.
- Добре? Ну йдіть. - Угу.
- Матимемо вас на увазі. Щасти вам. - Добре.
Викличте машину. Я хочу гамбургер.
Я від відмов голоднію.
- Чесно? Ні? - Ні. Будь ласка.
- Так, ні. Добре, дякую. - Гаразд.
Як то кажуть, коли одні двері зачиняються…
ЗЕМЛЯ-10005
…відчиняється шафка на роботі.
6 РОКІВ ПО ТОМУ
ВЕЙД ПРОДАВЕЦЬ-КОНСУЛЬТАНТ ДРАЙВМАКС
Продаймо кілька вживаних машин, довбогр…
По суті, цей "Карнавал" — не мінівен.
Це універсал.
А як ця "Кіа" порівняно з
- "Хондою Одіссей"? - "Одіссей"?
Чудове запитання. Вона, бляха, не відстійна.
Відповідати можна і без лайки.
Вибачте, Теммі, у мене нема дітей.
Не те, щоб я їх не хотів,
але в мене рідко буває вагінальний секс.
ДРАЙВМАКС
Наступного разу продаси.
І завжди можеш повернутися до супергеройства.
От я хотів би бачити тебе знову в костюмі.
Я тримаю його в шафці не для того, щоб носити.
А на випадок, якщо знову покличуть у бій.
Стоп. Що? Що він там робить?
Я зав'язав.
І мене це влаштовує.
Чи класний я продавець?
Мабуть, ні.
Чи це життя, яке я завжди собі уявляв? Та де там, бляха.
Але мені воно підходить, Ведмедику, точно.
Добре, містере Вілсон.
Просто кажу. Раз на місяць ми могли б займатися невеликою місією.
Ми люди. Наше існування мусить мати сенс.
Зрештою, ми ж Дедпул.
Припини це говорити. Ми не Дедпул. Навіть я вже не Дедпул.
Якщо в тебе криза середнього віку, не соромся.
Кілька років тому
мій друг проколов собі соски титановим ланцюжком,
що звисає вниз і кріпиться до його генеральчика.
Ти не в гуморі, бо в тебе день народження?
Що?
Ні.
Сюрприз!
Ох, пощастило вам, що я не озброєний.
Ідіть сюди.
Шість років тому ви всі вже повмирали б.
І от він виходить з таксі, і ти не повіриш.
- Я обертаюся, і що я бачу? - AirPods.
- Його AirPods. - Його AirPods!
Здуріти можна.
- Щоразу. Ну ж бо. - Кожного разу.
Сьогодні щось продав?
Ти ж знаєш, що ні.
А ти продала ловців снів на Etsy чи чим ти там займаєшся?
За три дні власник жде оренду, Вейде.
Я більше тебе не виручу.
Розслабся. У мене є гроші.
Я продав старі ліки від тиску, які в нас валялися.
Убити мене хочеш, паскудо?
Це ж не я все пересолюю, паскудо.
Я щодня молюся,
щоб вогонь знайшов твоє тіло
і довів уже до кінця те,
- що засцяв зробити Бог. - Ображаєш.
Чула б ти вираз мого обличчя, то внюхала б мій сум.
Дивився щось хороше?
"Великий пекарський турнір".
Ох, трясця.
Те шоу десять років помагало мені не вбити себе.
Це моя думка про аборти, свободу релігії,
права тварин, права на приватність, вакцини,
капіталізм вільного ринку, глобальну зміну клімату.
Так. Ні, ніяких реплік, Баку.
Привіт, Юкіо.
Привіт, Вейде.
Гарна несправжня щетина.
Це літній балаяж. Від французів.
Має імітувати природні відблиски сонця.
- Це перука. - Система волосся.
- Мені до вподоби твоя система волосся. - Дякую.
Хочеш кокаїну?
Кокаїн — єдине, що нам заборонив згадувати Файґі.
- Тоді чума? - Вони знають усі сленгові терміни.
У них список є.
- Навіть сніжок? - Навіть кокс.
- Біле братство? - І біла гвардія.
- Цукорок? - І цукрова пудра.
- Сніговик на нас чекає? - Так. Але толку з того.
Тягни тут.
- Тут? - Так.
- Що сталося? - Це найцікавіше.
Дякую, що прийшла.
Так.
Як робота?
Мене підвищили.
Не може бути.
Так. Менеджерка середньої ланки, нудно, але я рада.
Чудово.
- Зустрічаєшся з кимось? - А ти?
Так.
Хлопець з роботи. Дермот.
Дермот.
- Він добрий. - Добре.
Любить ходити в походи.
З ним у мене ще не стріляли.
Ну, ще не вечір.
А ти? Зустрічаєшся з кимось?
Ні, однокімнатна квартира. Я сплю в одному ліжку зі Сліпою Ел.
- Гаразд. Як скажеш. - Ага.
З днем народження тебе
- Промову, промову! - Так!
Гаразд, добре.
Дні народження.
Кожен оберт навколо Місяця — реально нова пригода.
- Сонця, дурню. - Гаразд, круглоземельнице.
- На чому я зупинився? - Пригода життя.
Точно.
Це були складні кілька років.
Давненько я вас не бачив.
Багато пережив, змінив усе життя.
- Менопауза? - Суко, ти імпровізуєш?
- Ні. - Вибач,
що ти мусила це бачити, Юкіо.
Усе нормально.
Але я щасливий.
І це, це…
завдяки кожному з вас.
Я хочу сказати,
як я пишаюся, який я вдячний
стояти в кімнаті
з усіма людьми, яких я люблю.
Я найщасливіша людина на світі.
Загадай бажання, друже.
Прийнято, подруго.
Зараз буде.
Вейде Вілсоне?
О, так. Стриптизери. Вас, мабуть, Допіндер замовив.
То типу костюми копів?
Ну нехай.
Одяг зніміть, але шоломи залиште. І тут вам не "Красуня".
Ми цілуємося. Ясно?
Під яку пісню ви танцюєте?
Опа, легше!
Це типу страшно?
Для мене шпек у гузно не новина, друже. Але ж кіно для Disney.
Опа-па!
Я ніколи не був знизу за бажанням, тому ми не поспішатимемо.
І весь час дивіться мені в очі.
Не ти. Ти.
Не бачу очей крізь маску, але відчуваю.
Підемо далі по коридору,
щоб не розвозити тут лайно. Як усім цей план?
- Ти мені не подобаєшся. - Еге ж. Пам'ятай про це.
І ми зробимо це сердито.
Містере Вілсон,
ви, здається, обкакалися, поки були непритомними.
Я був притомним. Ти хто такий?
Мене звуть Парадокс.
Містер Парадокс. А ви зараз знаходитеся в УЧЗ.
Управлінні часових змін.
Ми, по суті, наглядова організація,
от тільки ми менш серйозні, ніж здається, з таким
ретроіронічним вайбом.
І ми відповідаємо за захист так званої Священної часової шкали.
Очманіти. Це ж до біса багато пояснень для триквелу.
Це тому, що я взяв машину часу Кейбла?
Оживив кількох людей, а потім знищив її.
- Це було давно. - Так,
ми знаємо, що ви зловживаєте своєю часовою шкалою.
Зловживаєте — ще м'яко сказано.
Ні, це тут ні до чого.
Ходімо зі мною.
Я привів вас сюди, містере Вілсон, щоб сказати, що ви особливий.
Більше того, вас обрали для вищої мети,
незрозумілої навіть мені.
Але мети, яка може
врятувати всю Священну часову шкалу
від можливої страшної долі в майбутньому,
за яку, може статися, доведеться… мститися.
Ця Священна часова шкала…
І, певно, я не раз згадаю Marvel
через те,
наскільки все кінематографічно?
Халявні камео,
усі можливі варіанти, весь пакет?
Ну, це ви мені скажіть.
Кеп!
Ви вже не блукатимете, Вейде.
А зможете бути героєм серед героїв.
Ми давно за вами стежили.
- Станція метро. - Аванпост УЧЗ, так.
- А то що таке? - Гм?
Це я? Це Тор?
Він плаче?
Не будемо забігати наперед.
Це далеке майбутнє.
- Чому Тор плаче? Кажи. - Не говоріть з нею.
Годі. Дивіться на мене.
Я привів вас сюди, щоб запропонувати шанс.
Шанс, про який ви колись мріяли, але не були готові.
Ми вважаємо, що зараз ви готові.
До шансу кинути свою часову шкалу
і приєднатися до найкращого всесвіту.
Я здійсню вашу мрію.
Я здогадуюся, про що ви.
Влада у всесвіті Marvel от-от зміниться навіки.
Я — месія…
Я…
Марвелівський Ісус.
Вибачте, я на хвилинку.
Обламайтеся, Fox!
Я їду в Діснейленд.
Пішли в сраку!
- Де підписатися? - Не треба паперів.
Добре. Не хвалюся, але я не читаю.
- Он як. - Але одна штука мені таки знадобиться.
Щоб я здох!
Прикрась мене, бороданю.
Супер-пупер!
Ідеально! Щоб ви знали,
ваш кравець мене мацав, але я в захваті. В облипку.
У дупу не залазить. Запах нової машини та катани з адамантію?
Ой, дякую, не треба було.
Прошу. Милуйтеся.
І так, ваша спідня білизна стає тіснішою.
Той тип знає, про що я.
Одяг менеджера-середнячка,
але очі кажуть "трахи-трахи".
Так. Маєте гарний вигляд.
"Гарний"? Цей тип готовий піти за мною на край світу.
- Жінці дзвониш? - Кадровикам.
Жінка — кадровичка?
Я радий, що ви добре це сприймаєте.
Ой. Я дуже добре це сприймаю.
Завжди любив відрядження. Тим не менш,
скільки відпустки?
Я люблю працювати тиждень через тиждень.
Так у Данії, здається.
Данського прапора нема на Місяці, але,
трясця, вони щасливі.
Вмикайте свій телефончик Amazon Fire
і телепортуйте мене додому, скажу друзям, їх підвищили
до апостолів.
Так. Схоже, ви… не зовсім зрозуміли.
Ви не повернетеся додому, бо дому, куди можна повернутися, не буде.
Що-що?
Повторіть у вуха.
Це ваш всесвіт, містере Вілсон.
А це те,
що стається, коли всесвіт втрачає свою анкерну істоту.
Бачите, як він гниє зсередини?
- Так вмирає реальність. - Що за анкерна істота?
Анкерна істота — така важлива істота, що коли вона вмирає,
увесь її світ поступово згасає і зникає.
Ви щойно виграли в лотерею, бо я не помер.
Криза середнього віку. Пройшла.
О, ні-ні.
- Ой боже мій. - Ох, люблю сміятися.
Уявляєте, якби анкерною істотою були ви?
- Так. - Це не ви, містере Вілсон.
Ваша анкерна істота померла під час самопожертви, настільки епічної,
що здригнулась уся Часова шкала.
Я маю на увазі, звичайно ж,
Лоґана. Росомаху.
Не будь тією, ким тебе зробили.
Так ось як воно…
Лоґан.
Ну звісно.
Лоґан.
Лоґан?
Тип з виделками замість рук?
Та Росомаха?
Так, зрозумів. Можете вимикати ретрографіку смерті, вже. Зупиніть.
Ні, містере Вілсон. Зупинити ми не можемо.
Скільки в нас часу?
Здебільшого пару тисяч років.
- Тоді клас. - Це надто довго.
Для мене.
Як це розуміти?
Так, що мені дали завдання
наглядати за кінцем вашого всесвіту.
І чого б там не хотіли бюрократи вгорі,
я не буду
марнувати життя, дивлячись на повільну природну смерть.
Раніше ми таке обрізали. Просто.
Елегантно. Ефективно. Але УЧЗ
вже не любить цього робити. А я люблю.
І хай що кажуть мої боси, мультивсесвіту
не потрібна нянька.
Нам потрібен вбивця з жалості.
І в цьому випадку
вбивця з жалості — це я.
Що то в біса таке?
Це часовбивця, містере Вілсон.
Прискорювач.
Як буде готовий, він дасть мені знищити просторово-часову матрицю вашого всесвіту.
Просто я не хочу працювати на УЧЗ.
Я хочу бути УЧЗ.
І перший крок — показати цій організації,
наскільки ефективнішою можна стати.
Тобто я прикінчу ваш всесвіт швидко і співчутливо.
Ваші друзі нічого не відчують.
Усе буде миттєво. "Ой, що це?"
Довіртеся мені.
Хочете пристрелити мій, бляха, всесвіт?
Мм… Якщо говорити вашою мовою, так.
Два в серце, один у голову.
Містере Вілсон, у вас є два варіанти.
Повернутися до близьких і колективно припинити існування
десь за сімдесят дві години. Або
приєднатися до Священної часової шкали.
І покласти край життю в нікчемності
і посередності.
Вейде.
Вейде, ти зможеш нарешті,
нарешті мати значення.
Це все, чого я хотів усе життя.
Я знаю.
Знаю.
І ви ж знаєте: я морально гнучкий, як ніхто.
Ага, є таке.
Я зроблю це.
Мудрий вибір. Священна часова шкала рада вітати.
Та ні, я шукатиму Росомаху
і ще розквашу тобі носа.
Знайдіть його. Знайдіть його!
І він таки це зробив.
Що повертає нас до цього.
Осквернення священного трупа.
Боже мій!
Ой! Встромив собі в руку, бляха!
Оце я розумію!
Не так!
Ні, милий Боже! Ні!
Вибачте! Росомахою бути важко!
Зупиніть це!
Менґолд старався.
Хворе ти падло!
Лоґан був героєм.
І єдиним більш-менш цінним досягненням Канади.
Не смій вимовляти назву моєї країни своїм сраним ротом.
І меч віддай. Дай сюди.
Треба знайти собі іншого Лоґана.
Живого.
Не вставайте, хлопці. Не проводжайте.
Лоґане!
Ходімо зі мною.
А ти хто такий?
О, ти диви. Волохате гімнастеня.
Вдало приземлився, малий?
Так!
Коротунчик, як у коміксах.
Милий маленький Росик.
Тут вступає довбаний монтаж.
Агов, на палубі! Здається, все горить.
У вас є дракон?
У тебе прямо на писку написано "Анкерна…"
Пов'язко!
Оце інша справа.
О, так.
Накачаний, відпад.
Здоров був!
Я тут… Я прослуховую анкерних істот.
А. Так, сюди треба кокосову олію.
Та якого ж біса?
Ти цілий там?
А, так, бачу.
Коричнева гама Джона Бірна.
Ти бився з Халком у цьому костюмі. Ні?
Я марвелівський Ісус, занудо, і…
Річ не в тобі. Ми просто йдемо в різних напрямках.
Ззаду ти трохи схожий на Генрі…
Ой, бляха!
Супермаха. Легенди правдиві.
І скажу вам, сер, від імені всього людства:
саме так і мало бути.
Ми ставитимемося до вас значно краще, ніж гівнюки-сусіди.
Ти вже йдеш.
Ні, сер. Бо доля мого всесвіту залежить…
Цей ніби перспективний.
Падай.
Ще одну.
Я вже казав. Тобі тут не раді.
Тобі ніде не раді.
А тепер вали з мого бару.
Налий мені ще чарку, і я піду.
Це не так працює.
Тепер так. Залиш пляшку.
Я тебе знаю?
Ні. Але я знаю тебе.
Мене всі знають.
Я Росомаха.
Так, це правда.
І ти підеш зі мною негайно.
Жіночко, не цікаво.
- Ти вже набухався. - Нащо мені йти з тобою?
Бо, на жаль,
ти потрібен мені,
і ще на більший жаль, ти потрібен усьому моєму світу.
Будете трахатися чи битися?
І ти це стерпиш?
Так.
Бачу, в тебе тут
вайб "не підходь, бо я розіб'ю тобі серце",
але всі інші Росомахи вже б розбили мені табло.
І в мене тут годинник цокає. Тому підйом. Нумо.
- Е. Алло! - Встаємо. Я тримаю.
Кігті не встають.
- Буває в Росомах за сорок. - Не раджу.
Угу. А я не раджу цього.
ПОСМІХНІТЬСЯ ЗАРАЗ ВИЛЕТИТЬ ПТАШКА
Якщо не хочеш вдихнути крізь довбаний лоб,
пропоную передумати.
Ходімо, пончику.
Зачекай. Хвилинку.
Дивись.
Гаразд. Це…
Легше.
Боже милий.
Схотілося питоньки, так?
Нічого. Дудли.
Глядачі звикли до довгих фільмів.
Ну, зійдеш і такий.
Так, підй…
О! Ти диви, яка піжамка.
Не пройшло й двадцять років, бляха.
Одна анкерна істота зараз буде.
Зліва від тебе, мала.
Цей Лоґан теж, схоже, вміє все, і навіть мюзикли.
І бонус:
на ньому костюм,
не западло бути в кіно про супергероїв.
Я не розумію.
Мій всесвіт типу помирає,
бо цей довбогриз підставився, щоб його вбили.
- Проблему вирішено. - Боже.
Ви реально думаєте, що анкерну істоту можна замінити
цим?
Я не прийняв би жодного іншого Росомаху. Але ви
перевершили себе і приперли мені найгіршого Росомаху!
Тобто найгіршого?
Містере Вілсон.
Цей Росомаха підвів увесь свій світ.
Він легенда, але в поганому сенсі.
А те, що він зробив,
що ж,
деякі речі неможливо пробачити.
Ясно.
Як мені це виправити? Я зроблю все, що треба.
Я давав вам шанс на велич.
Бо мої боси вважали вас особливим.
Явно не в хорошому сенсі.
Ви маєте послужити важливій меті в майбутньому.
З Тором. Він мене обіймає.
Але я свій обов'язок виконав. Я дав вам можливість стати кимось.
І замість того, щоб вдячно прийняти мою пропозицію,
ви зламали мені носа.
- Та гарний ніс. - І знищили десятки моїх людей
ексгумованим тілом героя.
Осквернивши й останки, і пам'ять.
Ти що, інтернет?
Ваш світ гине!
Щиро дякую.
І це не зупинити.
Гуманно було б
зробити це швидко.
Думка про нищення мого всесвіту викликає в тебе голод?
Я заїдаю почуття.
Я от-от втрачу все, що мені дороге, бо це волохате
кенгуру зі сраної Австралії
нарешті здохне, і він стоїть зараз за мною, так?
Вітаю у всесвіті Марвел.
Ти вступив у невдалий час.
А ти проведи мене до свого боса.
Подзвони і скажи йому, їй чи їм,
що марвелівський Христос не ведеться.
Здуріти.
Я щойно почув симфонію стискання всіх анусів одночасно.
Самодіяльність.
Боси не в курсі, що ви, хворі виродки, тут коїте.
То ось що я вам скажу. Я скаржуся босам, як боженька.
І я піду нагору
і розкажу їм усе про вас і ваш…
Тиша приємна, правда?
Куди він, бляха, дівся?
На смітник. Тобі теж пора.
Мало не влип.
Не стій там, мавпо.
Допоможи встати.
Ні. Я краще сам. Щиро дякую…
Де ми, в біса?
А я знаю? Схоже на "Божевільного Макса".
Це ж порушення інтелектуальних прав.
Не сміши.
Трясця! Сука.
Ти хоч слухав?
Якщо не повернемося до того містера Парадокса,
усі, кого я знаю, помруть.
Мені відверто до сраки.
Це все, що ти можеш?
Казав це, коли твій світ нищили?
Що-що?
Так, я чув про тебе.
Як ти все просрав.
Ще дякуй, що витяг тебе з того кабздецю.
Підступний ти сучий сину!
Готовий заспокоїтися?
Спочивай шматками, Fox.
Я не хочу з тобою битися.
Що б ти не накоїв.
Допоможи мені.
Мені насрати.
Ой-йой.
Чорт. Буде боляче.
Ну добре.
Пішло воно.
Дамо людям те, по що вони прийшли.
Почнімо, щоб ти всрався.
Беріть особливу шкарпетку, задроти.
Зараз буде самий смак.
Попався!
Ножик!
Ану відрости свою довбню.
Стій! Я все виправлю!
- Що виправиш? - Усі твої подвиги.
Що зробили тебе поганим.
Ті вилупки з УЧЗ. Ти ж його чув.
Вони можуть знищити мій всесвіт,
але ще їм під силу змінити твій.
Ми повернемося туди
і виправимо твій світ. Разом.
Обіцяю.
Вони можуть це виправити.
Агов!
Будемо собачитися — програємо.
Боже милий, це він.
- Хто? - Той самий.
Супергеройський аналог їжі від стресу.
Відповідь білих чуваків на розчарування. І ще одна зірка.
Попереджаю, красунчику.
Тут будуть неделікатні вирази
і трохи про анал, але нам заборонили
вживати кокаїн. На камеру.
Вони йдуть.
Хто вони?
Ого, їдуть розлючено.
Оце супергеройське приземлення.
Я розберуся.
Тримайтеся ближче.
Слухаюсь, капітане.
Ти зможеш.
Кассандра буде в захваті, побачивши, що ми спіймали.
Вам не втекти.
Усі це знають.
Бачиш, щоб хтось тікав, тупорилий?
Тобі не сподобається те, що буде далі.
О. Боже мій.
Господи.
- Боже, він зараз це скаже. - Бляха.
- Боже! Він зараз скаже! - Що скажу?
Месники, зберіться…
- Вогонь! - Що-що?
Сука!
Ми його не знаємо.
Думали, що знаємо.
Я знаю тебе.
Трясця…
Шаблезубий.
Твій брат.
Готові вмирати?
Стоп-стоп! Брейк!
Ти смішний.
Люди чекали на цей бій десятиліттями.
Він буде нелегким. Ножик.
Подвійний удар, завали його.
Контрольний збоку, застрибни
і бий, лупи, гамсель, доки він не замовкне й не здохне.
Стули пельку!
Божечки!
Гаразд. Щасти. Я твій фанат.
Що таке, дівчинко?
Хтось впав у колодязь?
Ще й як упав.
Узріть!
Голова вашої дорогоцінної королеви
Фуріози!
Росомаха в мене!
Тільки я контролюю її!
Прийшли по мою душу —
матимете справу з нею.
Вибач. Я знаю, що ти "він". Я гендерно сліпий. Це мій хрест.
Хто наступний?
Жабо!
Твоя черга.
- Ой-йой. Трясця твоїй… - Бляха.
Бог грому.
Я довго спав?
Не все твоє тіло спало.
Навіть не думайте.
Вони дуже ретельні.
Якщо ти знаєш, де ми, кажи.
Ви в пустці.
Вважайте її чистилищем.
Рід звав її метафізичним звалищем.
Куди потрапляє весь непотріб перед знищенням навіки.
І куди УЧЗ відправляє людей, які не дружать з рештою мультивсесвіту.
- Як ти? - І ти.
Хто проводить знищення?
Аліот.
Аліот у цій штуці? З "Локі"? Перший сезон, п'ята серія?
Тут усі тікають від Аліота.
Більшість не виживає.
Але є опір.
Інші люди, як ми, яким вдалося вижити.
Вони ховаються в прикордонні й пробують якось звалити звідси.
Тоді ми підемо туди.
"Ми"? Разом? Командою?
Я згоден. Потиснемо руки.
Та сука! Подряпав.
Кінцем твого ножа для стейка.
Ці інші допоможуть нам вернутися в УЧЗ.
Хай виправляють.
Що смішного?
Почути б, що на це скаже вона.
Хто вона?
У пустці
ти або їжа для Аліота,
або ти працюєш на неї.
Прикол. Пол Радд нарешті постарів.
Ти цьогорічний Джаггернаут?
- Дякую. - Я б говорив тихіше.
Вона не любить балачок.
Тебе вона полюбить.
Це… Це Чарльз?
Агов… Привіт, Чаку! Це ж ми!
Це не Чак.
Капець.
О, ейблізм. Чудово.
Політично грамотні вас зацькують.
Росомаха.
Завжди хотіла мати котрогось із вас.
Ти був з Ксав'єром.
Ти його знаєш? Чака?
Я його знала.
Ми з однієї утроби.
Хотіла задушити вилупка пуповиною.
Амінь. Не люблю сусідів по кімнаті. Моя сусідка сліпа.
Хоч кокаїн бачить добре.
Не знаю чого.
Приєднаєтеся, ваша величносте? Я тут вмираю.
Хто ти така?
Близнючка Чарльза Ксав'єра, Кассандра Нова.
- Брешеш! - Мене народили дупою.
Ви з ним такі милі.
У мене хороше передчуття.
І я роками полювала
на цього світлячка.
Скажи, Джоні?
Ти вибрав не найкращий час завести нових друзів.
О, Джоні нам усе про тебе розповів.
- Стулися. - Може, не…
Та ми просто говоримо.
Джоні сказав нам, що ти психоване маніакальне стерво.
Це цитата.
Попаяне на домінуванні й болю.
- Ти казав таке про мене? - Ні!
- Ні! Я нічого такого не казав! - Та це лише слова, Джоні!
Не сци, вона тебе не з'їсть.
Ти ж сам казав у поїздці.
Ця бездарна курка з мертвими баньками,
уцінена бліда поганка,
хай цілує тебе в шоколадного туза
- і пензлює в лисе пекло. - Стоп.
Я нічого такого не казав
- за все своє життя! - Ха! Скромний.
Усі думають, що я матюкливий. Але цей тип…
Інший рівень.
Що? Це… Я… Ми…
Я половини тих слів не знаю!
- Це… Я… Що? - Знімаю капелюха, сер. Справді.
Я не… Він… Це…
Я не…
Не мій улюблений Кріс.
Тупий ти шмат лайна. Через тебе його вбили!
Алло! Ми всі сумуємо!
А знаєш, як він впливав на бюджет?
Аліот голодний.
Сталася якась помилка.
Жовтий — запасна анкерна істота,
а я — марвелівський Ісус. МІ.
Почути це буде важко,
але інший британець-лиходій хоче знищити мій всесвіт,
а я його зупиню.
Солоденький, ти не схожий на тих, хто рятує світ.
Зачепила за живе?
Шкода, що до цього дійшло.
Або ти нам допоможеш,
або мій друг заспіває половину допотопного мюзиклу
без підготовки.
Звідки це крісло?
Іноді мені трапляється котрийсь Чарльз.
Втім, неважливо.
Ні. Він не хотів мене шукати.
Покоління Z та їхнє вихваляння травмами!
Не можеш придушити їх, перетворити на успіх
чи там на рак, як усі ми?
Але я не така, як усі.
За винятком хіба що Росомахи.
Разом ми б реально вселяли жах.
Бо ти така страшна?
УЧЗ саме так і вважали.
Мене відправили сюди ще немовлям.
І знаєте, це найкраще, що зі мною сталося.
Обожнюю тут жити.
Ти живеш на сміттєзвалищі.
Ми обоє знаємо, хто живе на сміттєзвалищі.
Пустка — це рай.
Тут я можу користуватися своєю силою без сорому.
На жаль, Чарльз Ксав'єр не навчив мене стриманості.
А твій Чарльз?
Він тебе захистив?
З ним ти почувався в безпеці?
Ми мутанти. Завжди в небезпеці.
Ой, стоп! Я не… Я не хочу битися.
Я тебе не займаю. Просто хочу врятувати друзів.
Я… Я хочу додому.
Я могла б вернути тебе додому.
- Добре. - Але не хочу.
Погано.
Чого хочеш ти, Вейде Вілсоне?
Ти засунула в мене пальці, але не в хорошому сенсі.
Мій брат умів проникати в чужий розум думкою.
А мені доводиться бруднити руки.
Я тебе тримаю.
Я тебе тримаю…
Ти про що?
Я не можу достукатися. Ти не тут.
Я тут.
- Ні, тебе нема. Я не можу… - Я тут.
То покажи мені. Ти маєш щось зробити.
Що показати?
Покажи, що тобі не байдуже щось більше, ніж ти.
Відколи тебе забракували, ти махнув рукою.
Коханий, ти так і не оговтався.
Я знаю, ти переживаєш. Дозволь мені пройти це з тобою.
- Ти скажений, як я. - Ти скажена, як я.
Куди ти дівся?
Боже мій.
Просто скажи це. Гаразд?
"Я не хочу тебе.
Я не хочу бути з тобою".
Давай. Скажи це. "Я не…"
Скажи. Ти не хочеш бути зі мною.
Скажи це, і я піду. "Я тебе не хочу".
Бляха…
Ти ніколи не матимеш значення.
Що?
- Ти ніколи не матимеш значення. - Не матимеш значення.
- Ти… - Ти…
- ніколи… - ніколи…
- не… - не…
- матимеш значення. - матимеш значення…
Вона ніколи цього не казала.
Ні.
Але майже точно думала.
Ти така лиха!
Твої пальці в моєму мозку мали смак ненависті!
І де носить координатора інтимних сцен?
Ви заблукали, містере Вілсон.
Задовго до того, як потрапили сюди.
Це Ножик. Він зараз шпекатиме тебе в пику.
Щоб убити мене, треба дещо більше, ніж ножик.
Шість ножиків?
Мій малий дуже сильний.
Ти ж мій хлопчик.
Так, ти.
Що ж, було весело.
Але здорованю треба їсти і платити оренду.
До речі,
оренда — ви.
Давай! Сука!
Ти йдеш чи ні?
Іду!
Про що ти думаєш?
Злізь із мене!
Майже все.
Що майже все?
Вийняв ножа з твоєї дупи, збоченцю!
Дідько!
Не роздягай мене очима!
Я скажу Блейк.
Нові правила.
Тепер говорю я.
- Глядачам не зайде. - Стули пельку нарешті!
Я думок не чую.
Ми вернемося до Парадокса, так?
Так?
- Мені можна говорити чи… - Просто кивни, засранцю.
Так.
Знайдемо інших, про яких казав малий перед смертю.
"Малий". Йому під п'ятдесят!
Якщо знають, як звідси втекти, ми їх знайдемо.
І змусь тих мудил з УЧЗ виправити моє минуле, як і обіцяв!
Запахло квестом.
Запахло їжею.
І чого ти нарешті вдягнув справжнісінький костюм?
Мій червоний, бо не видно крові.
Але жовтий теж дещо маскує, розумію.
Тебе перевіряли на РДУГ?
Нє-а.
Але в мене було кілька венеричних,
можливо, спричинених РДУГ.
На, суко!
Що ти шукаєш?
Ну слава богу.
Ні. То медичний спирт.
Не пий… А, так. Ясно. До біса ту печінку.
Добре. Хай так.
Що то в біса таке?
У мирному житті я ношу перуку, але ніхто не знає.
Усі знають.
Поговоримо, що тебе мучить, чи
почекаємо флешбек у третій дії?
Гівна поїж.
Знаєш,
у моєму світі тебе…
Тебе поважають.
А в моєму ні.
- Мене в моєму теж недолюблюють. - Та що ти кажеш.
Я хотів стати кимось. Я…
Чорт, я хотів бути Месником.
- Пішли ті Месники. - Так.
Але куди мені. Те саме з Людьми Ікс.
Коли мене кинула дівчина,
- я… - У тебе була дівчина?
Була.
Ванесса.
Спершу була танцівницею.
Ми жили разом.
Було добре.
Але я, звісно…
Усе просрав.
Але ти.
Ти був Людиною Ікс.
Та де. Головною Людиною Ікс.
Росомахою.
У моєму світі він був героєм.
Так, ну,
а в моєму гівна вартий.
Ти сказав: "Лоґан був героєм". Що сталося?
Він загинув.
Як?
Теоретично дерево пробило груди, а насправді
сіли батарейки від спроб декого врятувати.
Кого?
Гівнюки, що виростили її в лабораторії, звали її Х-23. Але
вона була дитиною.
Молодшою, витонченішою, чомусь злішою твоєю копією.
Ти загинув, рятуючи її.
Це було прекрасно.
Слухай, друже, я знаю, тобі болить.
Моя сліпа, стара афроамериканка-сусідка, Сліпа Ел, завжди каже, що
біль вчить нас, хто ми такі.
Іноді треба прислухатися до болю, а не тікати.
- Йохані йоги. - Так, вона мудра.
Ні. Це її ім'я? Ти звеш її "Сліпа Ел"?
Ну, вона ж сліпа.
Яка ж ти!
Вона йде з нами.
- Ні, не йде. Ні! - Ще й як іде.
- Іде… - Вибачте!
Даруйте!
До мене, дівчинко!
А ти хто?
Я Дедпул.
Ти, мабуть, теж Дедпул.
Але тут усі звуть мене Лапуля.
Божечки, це ж ви ще не бачили Ледіпул. Вона красуня.
Щойно народила. І…
Навіть не скажеш.
Так не варто казати.
Та нічого.
Я вважаю себе феміністом.
Ясно.
То позолочені пістолети Desert Eagle 50-го калібру?
Звичайно.
Як вушна прикраса.
Можна я візьму?
Через мій труп.
Ти смішний.
І, гадаю, ви вже знайомі з Мері Гавкінс. Також відому як Цуцапул.
Тримай обережно.
Вона на 90 відсотків з точки G, і вона тобі скаже.
Відвернешся від цієї пустунки на секунду,
і вона починає шукати нового тата.
Безвідповідальні власники не заслуговують на цю єдиноріжку.
У всьому винен, ваша честь.
Більше не буду.
Чому ти такий милий?
Бути добрим безкоштовно.
Стулити пельку теж безкоштовно.
Це Лоґан.
Зазвичай без сорочки, але після розлучення розжирів.
А де твоя маска?
Годі, хлопці.
Ох, цей тип.
Ми шукаємо групу вцілілих.
А, вони там.
Але як найманець найманцю: не стикайтеся з загоном Дедпулів.
Вони скажені.
Порубають вас на тисячу шматків і сховають у пустці.
А якби опрацювали дитячу травму,
то втримали б менталочку.
Ми йдемо в прикордоння.
Знаєш, де це?
Так. За 12 кілометрів на захід. Можу позичити свою машину, якщо хочете.
Для мене це честь.
Ні-ні. Нізащо.
Нє-а. Та якого… Ні!
Сядь у машину.
Це не машина.
Це ж довбана "Хонда Одіссей".
Прийомистість відстійна.
Допотопне радіо.
Нелікований хламідіоз повертається, тож у "Хонді"
розробили "Одіссей". Найгірше повертається.
Сядь уже в машину, заколупав.
Вона довезе живими і здоровими.
Бетсі завжди так робить.
Але віддай мені мою собаку.
Я знаю. Слухай. Так, дитино.
Якщо матимеш її віддати іншим людям
чи якщо з тобою щось станеться,
я радо її візьму.
Та що зі мною станеться?
Багато чого.
- Господи. - Ні. Ми втечемо.
- Дай сюди. - Кукурудза непролазна!
- На. - Іди сюди!
- Чорт! - Привіт!
Бувай.
Мушу спитати,
що це за костюм?
Як тільки я прогорів,
- зняв свій. - Годі.
Він не потворний.
- Годі про костюм. - Сам пошив?
- Знайомо. - Цить. Стулися.
Це Люди Ікс змушують тебе його носити? Сучі діти.
Вони тобі не друзі, повір.
Друзі не дають друзям
виходити з дому у костюмі жовтого "ем-енд-емса".
Заткнися, інакше…
Легше. Не морщся, бо будуть зморшки.
- Я намагаюся зблизитися. - Зміни тему.
Добре.
Припини.
Якщо твій світ пофіксять,
що ти зробиш, вибравшись звідси?
Видудлиш медичний спирт і зап'єш омивачем склоочисників?
Що ти сказав?
Як повернешся, що зробиш?
Ні. До цього.
Якщо твій світ пофіксять?
Що значить "якщо"?
- Ну… - Ти збрехав мені.
Ти не знаєш, чи можуть вони все пофіксити, так?
Ні. Маю на увазі…
Бляха! Зараза! Я не брехав!
- Брехав! - Ні! Я припустив!
Бо ти потрібен мені.
Ось. Ось чому. Дивися.
Якщо нічого не робити, вони помруть.
Я не вмію рятувати світи.
І яке мені до цього діло?
Бо весь мій світ тут, на цьому знімку.
Лише дев'ятеро людей,
і я не вмію рятувати їх самотужки.
Я вмію бити людей за гроші. Але ти…
ти знаєш, як їх врятувати!
Інший Росомаха точно знав.
Чорт! Схоже, мені дістався найгірший.
Ти сказав,
що ти просто, бляха, припускаєш?
Мене звуть Язикатим найманцем.
А не Правдорубкою Тіммі, королевою мінету в Саскатуні.
Ще одне слово.
Одненьке, прошу.
Губернаторський.
Трясця!
Знаєш що? Ти жалюгідний.
Не дивно, що в Месники тебе не взяли.
Чи в Люди Ікс. А туди беруть усіх.
Ти ж
недолугий, інфантильний, придуркуватий ідіот.
Я ще не бачив
жалюгіднішого,
балакучішого дятла з такою потребою в увазі
за все своє життя. Це багато про що говорить, бо живу я вже
більше двохсот довбаних років, і щоб ти знав,
та лиса дівка мала рацію в одному. Ти ніколи не врятуєш світ!
Ти не зміг врятувати навіть стосунки
з бісовою стриптизеркою!
І, вилупку, якби ж ти здох на самоті,
але це ж божа іронія, що ти не можеш здохнути,
а страждаємо ми всі!
Що, нічого сказати? Навіть цією ротякою?
Тепер я з тобою битимуся.
Та ти що?
Тепер не до балачок, так?
Брудна ти суко!
Ух!
Ні-ні-ні!
Ножик!
Беру свої слова назад. "Хонда Одіссей" смалить.
Шкода, що ти ні, лошаро.
Ми тільки почали.
Ох ти ж… Бляха!
СПІВІСНУВАННЯ
Торе!
Де це ми?
Я в душі не гребу, але… Тут класно.
Стоп, стоп!
Гаразд.
Ти ба, які ви… всі. Ви, мабуть, ті інші.
Казково.
Тож, щоб нагадати, ти…
- Диво… Електра? Так. Дійсно. - Електра.
І ти. Не очікував побачити тебе тут. Я думав, що ти, цей,
пенсіонер.
Місіонер?
Пенсіонер.
Я й так у пустці. Не хочу кенселінгу.
Не подобаєшся ти мені.
Як завжди.
А хто це соковите нагадування про мою меншовартість?
Який же ти.
Як супергеройська версія Соколиного Ока.
Я Ремі Лебо, Білий диявол.
Але зви мене Гамбіт.
Давно не бачив "Вигострене лезо". Нагадай мені.
Мене звуть Гамбіт.
Хіба? Чи ти просто дуже хочеш, щоб звали,
але все ніяк?
У нас тут ніколи не було Росомахи.
Але у вихованих людей заведено питати,
перш ніж вижлуктати все.
Тоді добре, що мені насрати.
Дідько.
Так незручно.
Ми пройшли довгий шлях, щоб знайти вас трьох.
Нас четверо.
Четверо… Так, стоп. Це Магнето?
Милий Боже, нехай це буде Магнето,
- бо з ним… - Він помер.
Бляха! Тепер і Disney жлоби?
Це наче Піноккіо всунув пику мені в сраку і ну брехати.
Ого, ти лайливий!
Ні слова не збагнув. Чим ти займаєшся?
Заряджаю гральні карти, щоб вони вибухнули!
Твоя сила — ближня магія. Добре.
Може, нам і не гаплик.
То хто нас сюди привів?
Я.
Виправдайте довіру.
Трясця твоїй матері. Лоґане. Це вона. Це X-23.
Я про неї тобі розповідав.
Як ви всі застрягли в пустці?
У двері постукали.
- Мене прислали з УЧЗ. - Мене теж.
Може, я тут народився. Важко сказати.
УЧЗ вирішило, що наш всесвіт помирає.
І не дало шансу боротися за нього.
Такі, як ми, не здаються без бою.
УЧЗ знали, тому нас прибрали.
Згоден. Я з вами.
- У чому? - В команді.
Я, ти, ти і я. Усі ми разом.
Валимо звідси.
- Не слухайте його. Він брехло! - Я припустив!
Слухайте.
Ми були в лігві Кассандри.
Єдиний вихід з пустки — через неї.
Вона може вернути нас додому. Сама казала.
Стоп, ви були всередині?
- І вибралися живими? - Брехня.
- Такого ніхто не робив. - Крім нас.
Щоразу, коли хтось із нас іде проти неї,
він гине.
Каратель, Ртуть, Шибайголова.
Шибайголова? Як шкода.
- Нічого. - Окей.
Навіть те миле янголятко Джоні Шторм.
Він зник десь
днів зо два тому?
Ох. Це так сумно.
Де б не був цей Джоні, гадаю, йому там добре.
Слухайте, сила в кількості. Правда? Ми
плюс ви, народ. Кассандру
можна змусити випустити нас з пустки.
Я буваю невпевненим у собі.
- А я ні. - Я теж.
Гризе нутро, як обдовбаний глист.
Ти наче мені в душу зазирнув.
Може, ви не змогли врятувати свої всесвіти.
Але за них можна помститися.
Цього хотів би Джоні.
Стій. Ти знав Джоні?
О, так.
Цей придурок утворив з ним команду,
і Джоні чомусь став небіжчиком.
Ні. Ми цього не знаємо.
Поверхнева рана. Може, він вижив.
Якщо пережив таке, то молиться про смерть.
- Дякую, лікарю Росомахо! - Розказуй!
Що ти зробив з Джоні?
Кажи, або я почну здавати.
Гаразд. Легше.
Слухайте.
Він став обсирати Кассандру їй в очі.
От вона і зняла з нього шкіру,
тельбухи вивалилися на землю,
а кров жадібно всотала земля. Це був жах.
Він був мені за брата.
Він помер, не встигнувши щось змінити. Але…
Може, свої світи ви не врятували, але…
Клянуся, ви ще можете врятувати мій!
Твій світ мені до сраки, втім…
Якщо ці двоє вибралися звідти живими, може, разом
ми туди зайдемо. І завалимо її.
У моїх краях це звуть самогубством, кицю.
Якщо знешкодити її силу, у нас буде перевага. Це я знаю.
Я знаю, що Магнето помер.
Але ризикну припустити, що його шолом
- лежить десь тут… - Кассандра розплавила шолом.
- Курва! - Коли вбила його.
Бляха!
Вона не жартує.
Вона знає, що тільки шолом міг захистити від її сили.
Є інший такий шолом, Джаґґернаута, але
- він працює на Кассандру. - Джаггернаута. Точно.
Ми знаєм, шо та бляшанка
- тіко з довбешкою ся зніме. - Вибач, зай.
Без образ. Хто твій тренер з діалекту? Посіпаки?
Я відчуваю, що нам бракує важливого вступу.
Нудить від цього лайна. Мені набридло ховатися.
Визнаймо: наші світи забули про нас.
Чи й не знали про нас.
Якими ми були героями.
Як рятували життя.
Чи хотіли врятувати.
Можливо, ці двоє — наш шанс.
Щоб пам'ятали.
Як ми заслуговуємо.
Так.
Кінцівка.
- Спадщина. - Так!
Так! Він знає, що каже.
І я про це.
Уповільнені бої, сумна музика.
Усі працюють разом. Виживеш чи помреш? Щось таке.
- Хто готовий? - Я народився готовим.
Так! Гамбіте?
Не знав батька, але я вилетів з його члена готовим.
Забагато подробиць.
Так. Він аж яйця пхав у мамку,
я вилітаю: "Здоровенькі були!"
Джоні, мабуть, тебе любив. X-23, що скажеш?
Мене звуть Лаура.
- Їдьмо, курва. - Їдьмо, курва!
- Ми їй покажемо. - Так!
- Зробімо це. - Ви всі трупи.
Боже! Та відчуй тутешній вайб.
Компанія мені не потрібна. Забирайся звідси.
Ти схожий на нього.
Злий. П'яний. Недобрий…
- Певно, класний… - Я не закінчила.
Приходив у найкритичніші часи.
Не міг не прийти.
Ти можеш не знати.
Ти хороша людина, Лоґане.
Це ти можеш не знати, але я найгірший Лоґан.
Завдяки тобі я живу.
Завдяки тобі я виросла.
І багато інших дітей.
Багато дітей не виросли через мене.
Повір, мала, я не герой.
Костюм говорить про інше.
Так. Подобається?
Скотт благав мене носити його.
Так само, як і Джин, Шторм, Звір.
Усі вони.
Вони хотіли, щоб я був у команді, але я не хотів.
Казав їм, що вони смішні в костюмах. Бо…
Вони не мали думати, що я хотів там бути.
Та якось, поки мене не було, прийшли люди
полювати на мутантів.
Решту я здогадуюся.
Ні, дозволь мені…
Сказати. Я…
Я маю це сказати.
Коли я п'яний приплівся додому, було вже пізно.
Вони були мертві. Усі…
Лише цей костюм нагадує мені про те, ким вони були.
І що я наробив.
Ми йдемо до Кассандри на світанку.
Розважайтеся. Це не моя битва.
Без тебе ми не впораємося.
Слухай. Ким би ти мене не вважала, я не той.
Ти завжди був не тим.
Що?
Аліоту вони не дісталися.
Кассандра хотіла спершу погратися з ними сама.
Вони втекли.
- Вони знайшли інших? - Ні.
Добре. Гаразд. Фух.
Інші знайшли їх.
Як мило. Молодець, Піро. Класична замануха.
- Підловив. - Розслабся.
Прийдуть по Нову — вона впорається.
Кассандра скажена й непередбачувана.
Тому ми її туди й запроторили.
Добре, що вона все життя в пустці.
Часовбивця буде готовий за кілька годин.
Я не можу ризикувати.
Ти, може, й ні.
А я так.
За певну ціну.
Що за дурнуватий голос?
Аж огидно.
Зробити це чи ні?
Добре. Я заплачу.
Убий її.
Фу. Ці мені мутанти.
Ти ба, що там!
Ого, які лабети. Тєжко, хай його шляк трафить.
Гамбіт хоче сказати, що
дістати шолом Джаггернаута буде важко.
Це я тут вигадую…
- Так. Нахили камеру. - Зброю!
Звідки в нього цей красень?
Це АТ4 Карателя.
Котрого Карателя? Їх було штук п'ять.
Був тільки один Блейд,
один він і залишиться.
Їдуть!
О, буде цікаво.
Знаєте, як довго я цього чекав?
Ух! Зароблю собі тут ім'я.
Не думаю, що ви сьогодні виживете.
Розкажеш людям, що тут нині буде.
І як виберешся, випий за мене, чув?
Тримайся за нами і йди всередину.
Ми подбаємо, щоб ти отримав бажане.
І в нас буде свій фінал.
І бум!
Якісь виродки ще хочуть воду в решеті нести.
З вашою втечею я могла б змиритися.
Але ви повернулися? Добровільно?
Хлопці такі дурні.
Мені треба додому.
Ну, боюся, цього в меню нема.
Є смерть або поневолення. Звісно, вибір за вами.
Злітай.
Нарешті.
Хтось інший зможе хоч слово вставити.
Балакати я не мастак.
Даремно ти це зробив.
А ти цікавий, так?
Я відчуваю, що ти губишся за всіма його…
Дедпулів тут, у пустці, хоч греблю гати.
Але ти…
Що тут відбувається?
Цікаво…
Я чекала іншого.
За гнівом.
Ти ховаєшся.
Від них.
Від усіх тих, кого ти підвів.
Стільки болю.
Я пішов.
Вони кликали мене, а я…
Я пішов.
Як завжди.
- Лоґане! - Я знаю.
Це не все, що ти зробив.
Правда?
Ти знайшов їх.
Людей Ікс.
Мертвими.
Зваленими, як дрова.
Що ти зробив?
Я почав убивати.
І не міг зупинитися. Не хотів зупинятися.
Усіх тих поганих людей.
Не лише поганих.
Моє звірятко.
І я налаштував увесь світ проти Людей Ікс.
Блейде!
Хоч раз…
Я хочу бути тим, ким мене вважав Чарльз.
Лоґане,
у пустці ти можеш бути тим, ким ти є.
Я просто хочу бути вільним.
Я можу звільнити тебе.
Я можу заглушити всі ті голоси.
Я допоможу.
Ні.
Це я допоможу.
Зніміть його!
Ти відправиш нас додому, або я відкручу тобі довбню.
Чого шкіришся?
Я не відправлю вас додому з цією штукою на голові.
І як тільки ти її знімеш,
я розпорошу твої мізки на атоми, а сама
дрочитиму під хіти Енії.
А в Енії є хіти?
Або ти вб'єш мене,
або я вас.
Обидва варіанти чудові.
Мені її вбити?
Ні, я сам.
Ось же її шия. Як два пальці.
Ти напартачиш.
Та годі вам, містере PG-13, крім останнього!
Якого милого?
Ти навіть не уявляєш, як це!
День за днем. Розгрібати лайно.
Приносити м'ясо.
Я все своє життя…
Не всім пишуть промови.
Вона помре.
Добре. Якщо я зніму шолом,
- обіцяєш нас не вбити? - Чорт!
Обіцяю…
Що вб'ю тебе в першу чергу.
Чому ти така?
Якби ж я знала.
Знімай.
- Що? - Знімай.
- Чому? - Зніми і все.
- Це наш єдиний шанс усе виправити! - Знімай!
Я ношу цей костюм.
І це багато що означає, але головне —
що я Людина Ікс.
І я знаю твого брата.
Як би я не хотів тебе вбити,
кожна кісточка в моєму тілі хоче тебе вбити,
він не дав би мені стояти й дивитися, як ти помираєш!
Прийми руки.
Це для нього.
Це для Чарльза.
Ні! Не смій убивати мене, як Джоні!
Мій брат любив тебе.
Він любив усіх нас.
Заздрю.
Він би й тебе полюбив.
Якби він знав про тебе,
якби він знав, де ти,
то прорвав би дірку у всесвіті, щоб вернути тебе додому.
Мій дім тут.
Тоді давай врятуємо хоча б його.
Розказати щось неймовірне?
Тут недавно проїжджав чаклун-аматор.
Звісно, я його вбила.
Носила його шкіру чотири дні.
Але
я знайшла цю
цяцьку
на його прекрасних пальцях.
Стрейндж!
- Блискуче коло Marvel. - Що це?
Це ваш шлях додому.
Моя подяка за те, що не вбили мене. Але зробімо цікавіше.
У вас є секунди чотири, перш ніж стати їжею Аліота.
Наввипередки.
ДРАЙВМАКС
І в нас стандартна трирічна
гарантія на все.
Дякуємо за другий шанс.
І не хвилюйтеся. Ми з Вейдом розділимо комісійні…
Відчуття, як від "Кіа".
Клята "Кіа Карнавал", так?
Здуріти. Це ж Дедпул.
А то Росомаха.
Так і є, малий.
Fox його вбили.
Disney оживили. І так буде до його 90 років.
Пішли.
Я скажу, що ти все!
Назавжди!
Назавжди.
Прокидайся.
Боже?
Ти всадив багато куль мені в живіт,
і я дізнаюся чому.
Я зразу скажу.
Не треба пхати в мене пальці.
Господи, та спитай хоч раз.
Ну добре.
Серйозно?
Руки в кишенях.
Тип на ім'я Парадокс.
Мав витягти мене з пустки.
Я знаю, що він працює на УЧЗ.
УЧЗ.
Ми ж домовлялися.
Йому, схоже, начхати.
Він пожалкує.
Агов, народ!
Скільки до запуску часовбивці?
Іде фінальна перевірка безпеки.
Добре. Дякую за старання, Ральфе.
- Не поспішай. - Справді?
Ні, слинявий ти ідіоте!
Ні! До нас гості.
До біса перевірки безпеки. Активуй негайно!
Я так тебе ненавиджу.
Ні! Стійте!
Відваліть! Ви запізнилися.
- Тобі гайки. - Чому плакав Тор?
Як ви смієте!
Ніхто не повертається з пустки.
Скажи це Кассандрі Нові.
Парадоксе. У нас проблема.
Парадоксе.
Ти жирніший, ніж здавався в думках Піро.
Ти хотів мене вбити.
Я без поняття…
Як прийшов по короля, то краще вбий короля.
Вітаю в клубі шпеканих у череп, Парадоксе.
Ти ж знаєш, що вона не миє ту руку.
Що це?
Часовбивця?
- Нечемний хлопчик. - Ні. Ми не дамо.
Ми зараз знищимо ту штуку.
Не парся. Грай собі на тих клавішах.
Я не хочу його нищити.
Я хочу ним користуватися.
А тепер киш. Мама з татом розмовляють.
Знаєш, найсмішніше те, що
я була щасливою в пустці.
Ви присилали мені своє сміття. Ми з Аліотом прибирали.
Усі були щасливі.
А потім ти взяв і насцяв на мій бік паркану.
І тепер паркан треба знести.
Я використаю твого часовбивцю.
І знищу цей всесвіт,
і наступний, і наступний, і наступний,
аж доки не залишиться лише пустка.
І я зможу пограти в Бога.
Ходімо.
Покажеш, як користуватися цим новомодним ґаджетом.
І не бійся: я подзвонила друзям, нас не потурбують.
Вибачте, мадам, але ви маєте це бачити.
Є ознаки, що на Землі-10005 несанкціоновано активують часовбивцю.
Чий це район?
Парадокса.
ЧАСОВБИВЦЮ ВВІМКНЕНО
Щиро дякую за допомогу, любий.
Боже. Як приємно вийти з тієї голови.
Ох там і срач!
"Просто ноги" Лайфелда — ортопедичне взуття
Стій!
Чекай, хай втече масовка.
Швидше! Господи!
- О. Боже. Мій. - Трясця.
Це вона!
Сюди, дівчинко!
На, дівчинко!
Розумничко!
Ми більше не розлучатимемося ніколи. Чуєш, ніколи…
- Вибачте! - Та сука!
Що тут забув Пантін Про Ві?
Вибачте за неї.
Не тремти, мила Мері Гавкінс. Я з ним розберуся.
Сюди, дівчинко. До тата.
Чув, не порушуй автономію цієї тварини.
Хай сама вирішує, хто її тато.
Що скажеш, мала?
Оригінал чи китайська підробка?
Смішно. Я теж умію говорити з глядачами.
"Пропозиція".
Що це, бляха, було?
- Думаєш, я такий? - Обидва замовкніть.
Відчуваєш запах?
Так, твій.
З усіх сторін.
Я ж казав, тут багато Дедпулів.
Кепські справи.
Вони не надто дружні.
Боже, ні.
Вибачте, хлопці. Місію закінчено.
Причина смерті — сто кровожерливих Дедпулів.
Вони тупі.
Зате вміють битися. Але не я.
Я б залюбки, але низька щільність кісток
і треба берегти обличчя.
- Потримай. - Фу.
Гаразд. Увага.
Друзі!
Я Дедпул Прайм.
- Ми боремося не з вами. - Гей!
Коли захочу почути твою думку, витягну член Росомахи з твого рота.
Це Крихтапул. Найматюкливіша.
Можна вже закінчити?
Та ми тільки починаємо.
Ні-ні. Давайте без оцього мультивсесвіту.
Він невдалий.
Провал
за провалом
і провалом поганяє.
У "Чарівнику країни Оз" був перший мультивсесвіт
і найкращий. Спитайте в геїв.
Але ж ми не слухали.
Змиріться з програшем і йдіть собі.
Він чудовий ще з "Месників: завершення".
Та що ти нам париш?
Мультивсесвіту гаплик.
Кассенді знищить дотла кожну часову шкалу.
- І хрін ти що вдієш. - Ви не розумієте?
Якщо не зупинимо її в метро, ми всі трупи.
Керівниця не хоче, щоб їй заважали.
Хочете в метро? Спершу здолайте нас.
Витягай Узі.
Витягаю Узі.
Хутко!
- Мене підстрелили. - Та ти що.
Ти це навмисно.
Нічого не навмисно!
Слухай мене, красеню.
Ти довго регенеруєшся?
Регенеруюся?
Ти реально клінічний ідіот?
- Я в нормі. - Як ти смієш!
Неделікатний сучий сину!
Я мав знати, що він не регенерується?
Я не знахарка.
Дивися. Ятка з пончиками.
- Це практично лікарня. - Що?
- Там продають аптечки. - Ні.
- Я відведу тебе в безпеку. - Ні.
Глибокий вдих.
Агов, чому ми зупинилися?
Дай відхекаюся.
Чого ноги тягнеш? Ти як мішок!
Це тому, що я паралізований.
У всіх свої проблеми. Слухай мене.
Ти виживеш.
Глянь на мене, Лапуле.
Ти виживеш.
Скажи це!
Я виживу.
Скажи це зі мною. Ти виживеш.
Я виживу!
Скажи голосніше!
Я виживу…
Не стріляти!
Миле маленьке цуценя.
Прокляття! Схоже, він не виживе.
Боже, він любив свою пику.
Я відчуваю смак його останньої думки.
Він так боявся.
Але загинув героєм.
Його вбили, тупий ти вишкребку.
А на згадку лишилися тільки
ці два позолочені пістолети Desert Eagle 50-го калібру.
Це за нього.
Ти готовий?
Я зможу вбити сотню Дедпулів?
Бляха, ще й як готовий.
Тобі не треба це бачити.
Хороша дівчинка.
Всратися й не жити.
Круте тільки для особливих випадків?
Здебільшого для вбивств.
Яка вітростійкість тих ручок для мінету?
Вибач. Я лихе стерво, коли заздрю.
Гаразд, зробімо це.
На всі гроші.
Ти труп.
Лусни йому срака.
Краще б я була глуха.
КЛІНІНГОВІ ПОСЛУГИ ВІД ВАШИХ СУСІДІВ ЧИСТКА ПАРОЮ ВІД СТЕНЛІ
Не хочу вмирати. Не хочу вмирати.
Не хочу…
Та годі.
Я все просрав.
Після цього все, що вони запам'ятають, —
тільки цей ганебний стрибок!
Чого регочеш, засранцю?
Ой-ой.
Схоже, ці регенеруються.
Та щоб вам. У нас немає на це часу.
Дедпули!
Відбій.
Цей Дедпул зі мною.
О ні.
Срака-мотика.
Це ж довбаний Пітер!
Стоп, ви… Ви знаєте Пітера?
Смієшся? У кожного Дедпула є Пітер.
Ти що. Пітер — клята легенда у світі кожного Дедпула.
Пітере-сан.
Пітер. Пітер. Пітер.
Насолоджуйтеся моїм Пітером.
О, явилися. Але пізно. Усе скінчено.
Поки що ні.
Ні-ні. Ми за крок.
Фінішна пряма. Обіцяю.
Хутко, піднімаймо ставки.
З енергією часовбивці
вона рватиме тканину всіх реальностей,
поки не залишиться лиш пустка.
Як його вимкнути?
Я не знаю.
А тепер?
Маска лякає, скажи?
Як Бетмен, тільки цей уміє крутити шиєю.
Гаразд, слухай.
Часовбивця живиться від захищеної камери під землею.
Всередині пристрою поєднуються канали матерії й антиматерії.
Кассандра Нова
перенаправляє силу часовбивці на знищення всіх часових шкал,
починаючи з цієї.
Теоретично її можна зупинити,
закоротивши канали в камері внизу.
Якби з'єднати ці два канали,
то вивільнена енергія знищила б пристрій.
- Але є одне але… - Кажи вже.
Не ковтаєш, то випльовуй.
Той, хто з'єднає ці канали, загине.
- Підходить. - Мені теж.
Бо ми переживаємо все. Як таргани.
Не цього разу.
Це матерія й антиматерія.
Вони непоєднувані.
Після змішування у твоєму тілі тебе розпорошить.
Не віриш мені — вір законам фізики.
Навіть доживши до з'єднання каналів,
ти там помреш.
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 100%
Чекай. Стій.
Ти чув того вилупка.
Навіть якщо нам це вдасться, ми трупи. Вороття не буде.
Тому це маю бути я.
Що?
Слухай, друже,
ти нічого цього не просив.
Ти мав рацію.
Я збрехав.
Я нахабно тобі збрехав,
щоб ти мені допоміг. І ти допоміг.
Ти не брехав.
Ти припустив.
Не дуркуй.
На тебе чекає цілий світ.
На мене — ніхто.
У мене нічого немає.
Дозволь мені.
Чуєш?
Я довго чекав на цю співпрацю.
Знаєш що?
Ти найкращий Росомаха.
Передавай друзям привіт від мене.
Ні!
Відчини двері!
Я не чую тебе через шляхетну пожертву.
Якого біса ти це робиш?
Бо я марвелівський Ісус.
Або Спок.
Важко сказати.
Вейде!
Довбане ти ідіотисько!
Ні.
Вибач, я тягну час.
Смерть мене трохи лякає.
Це маю бути я.
Передавай від мене привіт.
Вейде!
Хочеш бути чмом — будь, по цей бік!
Ти там здохнеш, тупий довбню!
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 83%
Агов! Ти не маєш цього робити.
Я роблю не тому, що треба мені.
А тому, що треба їм.
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 77%
Ні!
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 53%
Він не встигне.
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 39%
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 24%
Усе скінчено.
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 09%
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 05%
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 02%
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 03%
Росомаха.
У моєму світі він герой.
Ким би ти мене не вважала, я не той.
Ти завжди був не тим,
а тоді став тим.
Вейде.
Вейде. Ти зможеш нарешті, нарешті мати значення.
Ванесса.
Я хочу побачити Ванессу.
Я вперше в житті пишаюся тим, що ношу цей костюм.
Він означає, що я Людина Ікс.
Я головна Людина Ікс.
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 28%
ЦІЛІСНІСТЬ ЧАСОВОЇ ШКАЛИ: 69%
Парадоксе.
Ти часу не гаяв.
Комусь же треба.
У нас дивні показники з цієї локації.
Ти не бачив тут несанкціонованого часовбивці?
Ні. Уперше чую про несанкціонованого часовбивцю.
Може, спитайте Кассандру Нову.
Бо мене запевняли,
що її безпечно утримують у пустці. Але ні,
вона була тут. І пестила мій мозок.
Як ви це допустили?
А ти непричетний?
Чого ж, я зупиняв її! До цього я причетний.
Але цього недостатньо.
Порівняно з мужиками, які пішли вниз за нею.
Мої люди.
Мої друзі.
Я їх попереджав.
Що їх розмаже, як підуть. Але вони все одно пішли. Як…
Як герої.
Бо вони й були героями.
Зробили те, що мусили.
Забувши про власну безпеку.
Те, що ми всі стоїмо зараз тут, — свідчення їхнього героїзму.
Ні вам, ні мені їх уже не повернути.
Він воскрес, дівчинко.
Бляха!
Знайшов нову анкерну істоту.
І ми живі й здорові, шматок лайна.
Мм. Угу.
Ще й які гарні!
Ну все. Сховай свої намазані олією цицьки, манірна шльондро.
Я не розумію.
Як ви з ним вижили?
Ти мав рацію. Одного з нас убило б.
Але як поєднати Дедпула й Росомаху,
щоб вони взялися за руки й слухали Мадонну, —
незнищенні, кізяк ти.
Повернімо цей варіант Дедпула в пустку.
- Чекайте, стоп. Що? - Ні. Власне…
Цей тутешній, як і я.
Його місце тут.
А ви хто?
Пітерпул. Але ви можете звати мене Пітером.
Сподіваюся на це.
Та що це, сука, робиться?
Вас засуджено
за використання несанкціонованого часовбивці.
- Узяти його. - Я робив
те, на що забракло духу вам.
Заберіть свої нахабні руки!
Відчепіться!
Я вдячна, панове.
Давайте без поклонів.
Ви привели в цю часову шкалу мутанта омега-рівня.
- Нема за що. - А вам
- взагалі тут не місце. - Йому раді.
А вам страшенно пасує цей костюм.
Мені шкода.
Я хочу вам дещо показати. Величезне.
Так колись казав вожатий Кевін.
Бачите це?
Ваш всесвіт регенерується.
Ваш вчинок тут
не тільки врятував ваш світ.
Ви врятували свою часову шкалу від знищення.
Я б відпочила.
Бо відчуваю, що ваша робота тільки починається.
До дев'яноста років.
Зачекайте!
Ми б не вибралися з пустки без допомоги
деяких людей, про яких світ забув.
Чи не можна якось повернути їх додому?
Я подивлюся.
Я пообіцяв своєму другу,
що УЧЗ скасує певні жахливі події в його часовій шкалі.
Що ви на це скажете?
Змінити минуле?
Він же допоміг мені врятувати світ.
І зробив це завдяки своєму минулому.
Виправляти нічого, містере Вілсон.
Лоґане.
По шаурмі?
- Я б пожер. - Так.
Знаєш, це Месники відкрили шаурму.
Їм би з тобою пощастило.
- О. - Та не може бути.
Серйозно?
Іди сюди, моя лялечко. Так, ти. Ти вижила.
Ох, аж на душі полегшало.
Так, це точно.
І що робитимеш далі?
Щось придумаю. Як завжди.
Гаразд.
То ми ще побачимося?
Мабуть, ні.
Бувай, брате.
Лоґане.
Ал. Я повернувся.
Нарешті, де ти лазиш?
Є щось?
У мене кокс закінчився,
- і я тремчу, як лютий вібратор. - Дякую, Ал.
У нас гості.
Альтеє, це…
Це Лоґан.
Дуже приємно, Лоґане.
Навзаєм.
А цей дрібний старезний кавелдик — Мері Гавкінс.
Або, як я люблю її називати, Цуцапул.
Хочеш погладити?
- З язичком. Ось він. - Боже! Трясця твоїй матері!
Скажи? Це наче броненосець розлючено трахав гремліна
в гонорейному ліжку…
- Ого. - …і не зупинявся до сходу сонця.
Усі хочуть мати значення.
Для цього не треба бути марвелівським Ісусом.
Досить розплющити очі й озирнутися.
І якщо пощастить,
ви знайдете кількох друзів.
Старих друзів
і кількох нових теж.
Віддай собаку. Поговори з дівчиною.
Ну, привіт.
Привіт.
Гарно попрацював.
Я зробив це для тебе.
Навіть якщо ти мене не хочеш, це для тебе.
Виявляється,
я з тих, хто рятує світ.
І доказ цього — люди за столом.
А найкраще?
Іноді люди, яких ми рятуємо,
рятують нас.
Ти не єдиний маєш сили.
Що це за місце?
ЛЮДИ ІКС
ЕЛЕКТРА
Класний костюм.
Замовкни, Стене Лі.
Я дуже люблю комікси про Дедпула.
РАЯН РЕЙНОЛЬДС ВЕЙД ВІЛСОН
Знаєте, я завжди відчував якийсь зв'язок з ним.
Я думав — от би коли-небудь зіграти його.
Я провів там три тижні до початку зйомок.
Г'Ю ДЖЕКМАН
Я в перший день страшенно хвилювався.
Усі казали — "Що це за чувак"?
Вони сумнівалися,
що я потягну роль. І від цього було ще складніше.
Завжди винний костюм, а не актор.
ЛОҐАН
- І це… - …єдиний шлях.
То ось як ви помираєте…
І — світло пішло.
За медичні досліди.
Бувай, відеооператоре.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова, Deluxe
Я втомився від мерзенних чуток, що Джоні вбили через мене.
Перегляньмо запис.
У пустці
ти або їжа для Аліота,
або ти працюєш на неї.
Давай, Джоні.
І я скажу, хто вона.
Кассандра Нова.
Психоване маніакальне стерво.
Бездарна курка з мертвими баньками, уцінена бліда поганка.
- І я скажу, що їй робити. - Слухаю.
Хай цілує мене в шоколадного туза і пензлює в лисе пекло.
Та хай хоч шкіру з мене здере
і лопне, як кошмарну криваву кульку.
Якщо останнім, що я зроблю в цьому сраному житті,
буде підпал тієї шмари, я не помру щасливим.
Ого, дівчинко. Ти скажена.
Так, Вейде. Я зрадію, аж коли
насцю на її щойно засмажений труп і шпекну обвуглені останки,
смокчучи яйця Джаггернаута.
- Ого! - Можеш цитувати.
Добре.
Попався, одоробло.