ELIBEREAZĂ-L PE GUY
Acesta e Free City.
Uitați-vă la ăsta! E unul din ăia cu ochelari de soare.
Și oamenii care poartă ochelari de soare sunt eroi.
BUN VENIT ÎN FREE CITY
Au o atitudine nebunatică și conduc acest oraș.
Ești atât de sexy!
O, știu.
Vedeți? Aia nici măcar nu e mașina lui.
Sau soția lui.
Oamenii cu ochelari de soare pot să facă orice vor.
Merg în tot felul de misiuni.
Au păr mișto, haine mișto.
Legile nici măcar nu sunt legi pentru ei. Sunt mai degrabă niște sugestii.
Adică, nu cred că va înapoia mașina aia.
Nici pe doamna aia drăguță.
Înțelegeți ce spun? Erou.
Pe mine mă cheamă Guy și trăiesc în paradis.
Bună dimineața, Goldie!
Trăiesc în Free City de-o viață.
Am un prieten foarte bun, un peștișor de aur și lucrez la bancă.
Ce ți-ai mai putea dori?
Duminică ar trebui să fie cald și însorit cu doar câteva împușcături.
O zi grozavă pentru plajă, dar nu Plaja Asasinului,
care va fi minată și asaltată de focuri de pe un cuirasat renegat furat de...
Și, în fiecare dimineață,
îmi încep ziua cu cea mai delicioasă cafea din întreaga lume întreagă.
Cafea medie, lapte, două pliculețe de zahăr.
Asta este!
E neașteptat de fierbinte. Doamne, ce bună e!
Parcă mi-aș pierde virginitatea, dar în gură.
- Mersi c-o faci cu atâta dragoste! - Cu plăcere.
Agent Johnny!
- O zi bună, Guy! - Să n-ai o zi bună, să ai o zi grozavă!
Să-nebunesc!
Adică nimeni n-a umflat șmecherașii ăia? Astăzi e ziua aia.
- Ca-n fiecare zi. - O să mă întorc după ei.
Bună Guy, Sold curent: 187,03 $
Cât pe-aci!
Asta e cea mai bună cafea din lume! Vreau să scriu un cântec despre ea.
- Eu, să dansez pe el cu corpul meu. - Îmi ador viața.
E ceva în a-ți găsi drumul și a-l urma.
De-asta se numesc zone de confort, pentru că sunt atât de confortabile!
Joe!
Lunea. Nu, Joe?
- Că bine zici, Guy! - Da.
În Free City, am tot ce-mi trebuie.
Să n-aveți o zi bună...
ASTĂZI
... să aveți o zi grozavă!
Mulțumim.
Cu bine!
În afară de un lucru.
Par fericiți.
Nu-ți face griji, Guy! O să găsești pe cineva.
E-n regulă, Bud.
Am impresia că o caut de-o veșnicie. Poate nu e menit să fie.
Toată lumea la pământ!
- Știu ce femeie caut. - Nu-mi spune!
- Cu umor excentric. - Cu umor.
- Obsedată de diva pop antrenant. - Da, asta e.
A închiriat un loc în mintea mea și nu vrea să plece. Și nici nu vreau.
N-o să se mute nici înăuntru, nici afară. Știi de ce? Că nu există!
- E doar o fantezie. - Ești crud.
- Ești nesuferit. - Sunt realist.
Să nu facă nimeni pe eroul. Se va termina în curând.
- Ce zici? Bere pe plajă după muncă? - Normal că da.
- Cât mă bucur! - Și eu.
Ce ai?
Dovada unui nivel secret. Asta vrei, nu?
- Ai un clip video sau o imagine? - Nu, dar știu cine are.
Vrei să știi ce fac cu cei care-mi irosesc timpul?
Cineva are chef de joacă!
Chiar ești englezoaică sau ăla e un filtru de accent? Poate ne întâlnim mai târziu.
Nu ard de nerăbdare să văd subsolul mamei tale, mersi.
Glumeață, nu?
Am o hartă cu locul ascunzătorii.
Nu știu cum o să intri, dar, dacă o faci, clipul 56 te-ar putea interesa.
Acum am eu o întrebare. Ce e atât de special la clipul ăsta?
Special e că omor oamenii care întreabă de el.
Am înțeles. Distractiv, da.
La naiba, fetițo, ești atât de țâfnoasă!
Dar, pe bune, e pradă sau e doar experiența?
Alea sunt întrebări.
- Ai văzut adidașii ultimului jefuitor? - De la 2:30?
Nu, de la 4:00.
Bascheții cu tălpi superbe de spumă. Abia i-am simțit când m-a călcat pe față.
Doamne!
Viața într-un oraș mare. Nimic nu se compară cu asta!
Dă-mi-o!
Se pare că o să plouă.
Mi-a văzut cineva pisica?
Știi ceva, Guy? Lumea spune asta mereu:
„Guy știe să încaseze un pantof în față mai bine decât oricine.”
Când e acolo, zici că n-ai un pantof în față.
- Să n-ai o zi bună, să ai o zi grozavă! - Ador cântecul ăla!
Asta e nouă.
Ea e.
Ea, cine?
Fata visurilor mele, Buddy.
Există!
Mă duc să vorbesc cu ea.
Stai, omule! Poartă ochelari de soare.
Și?
Cum „și”? Cei cu ochelarii de soare nu vorbesc cu cei ca noi.
- Știi asta! - Trebuie să încerc.
Guy, ascultă! Guy!
Guy! Cum rămâne cu berea pe plajă?
Scuză-mă!
SE SALVEAZĂ
În curând, Free City 2!
Mai mare! Mai tare! Mai mișto!
Free City 2: Carnagiu. Faceți comandă azi și primiți și Pachetul Măcel.
Ai terminat?
Scuze. Închideți?
Da.
De obicei nu punem scaunele pe mese, fată care se lungește 4 ore la o cafeluță.
Chiar îți place jocul ăla, nu? Nepotul meu de 12 ani e dependent de el.
- Toată lumea pare obsedată de el. - De Free City? Nu.
Am un proces împotriva vânzătorului și dovezile de care am nevoie sunt în joc.
Aveam codurile...
Aș vrea să nu închidem ca să aud mai multe despre asta.
Bună dimineața, Goldie!
Cafea medie, lapte, două pliculețe de zahăr.
De fapt, cred că aș vrea să încerc un cappuccino azi.
„Cappuccino”. Îmi place să spun asta. E ca o cascadă de litere.
Poftim?
Aș vrea să încerc un cappuccino.
Te rog.
Dar tu iei cafea medie, lapte, două pliculețe de zahăr.
Asta își ia toată lumea. În fiecare zi. Întotdeauna.
- Ei, eu... - Cineva va încasa un glonț.
Agent Johnny.
M-am gândit doar să gust altceva astăzi.
Nu contează. Nu?
Bună!
Doar te țin în alertă.
Cafea, lapte, două pliculețe de zahăr, te rog.
Glumesc!
- Doar te țin în alertă. Glumeam. - Glumea doar!
Crezi că m-aș lipsi de măiestria ta de barmaniță?
Nici pomeneală!
E fierbinte.
E ca și cum Iisus mi-a spălat limba,
dar, chiar înainte să termine, i-a spus, în sfârșit, tatălui meu:
„E suficient de bun.”
Mulțumesc mult. Agent Johnny!
O zi bună, Guy!
Cappuccino.
Să n-ai o zi bună...
Să ai o zi grozavă, bănuiesc.
Bine. O zi bună!
Toată lumea la pământ!
Să nu facă nimeni pe eroul. Se va termina în curând.
Aia e fata.
Am trecut prin asta. Ai încercat ieri să vorbești cu ea. N-a mers.
Nu va merge niciodată. Poartă ochelari de soare.
- Nu ne punem cu cei cu ochelari de soare. - Poate-mi iau și eu ochelari de soare.
- Ce tot spui? Nu poți face asta. - Dumnezeule! Ce fac?
Bună!
Ce ai spus?
Bună!
Îmi vor trebui ochelarii tăi de soare.
Îmi vor...
- Îmi vor trebui un pic ochelarii tăi. - Ce naiba crezi că faci?
- Du-te în partea ta, omule. - E doar un PNP. Fă-l praf!
Doar îi împrumut un pic.
- Înapoi! Nu, am spus! - Doar un pic.
Oprește-te!
Ești stricat cumva?
Eu sunt jefuitorul! Tu ești cel care se întinde pe jos și înghite!
Te rog, stai la pământ!
Stai jos, am spus!
Guy, nu faci așa ceva!
Nu ești tu ăsta.
Nu faci așa ceva.
Poate o fac.
Ce naiba e cu...
- ... misiunea asta stupidă? - Ți-am spus să-l zbori!
Haide!
Ți-i dau imediat înapoi.
Am spus...
Guy?
Se odihnește doar.
Pe veci! Omul ăla e mort!
Îi e atât de somn!
O să-ți las arma jos...
... chiar aici...
... pentru când te scoli.
- Bine? - Guy!
Guy! Unde te duci?
MISIUNE NOUĂ JAF BANCAR
KIT MEDICAL
Scuzați-mă...
Dv vedeți asta?
Să găsesc rapoartele trimestriale pe biroul meu până vineri.
Dii!
Mă simt ca nou.
ÎN AFARA PERIMETRULUI
Perdant.
CREDIT
Ce se întâmplă?
Câți bani!
- Mouser, fii atent la asta! - Ce e, Keys?
Ce să văd?
Utilizatorului ăstuia i se fură ochelarii și apoi e ucis.
A fost împușcat de un personaj non-participant.
- Un PNP? Imposibil. - Da, exact.
Nimeni nu poate echipa un PNP în avatar.
Păi, expulzează începătorul, bagă-i interdicție pe viață și gata.
Am încercat, dar...
... nu-l găsesc.
Oricine e, e bun.
Trebuie să fii mai priceput la ce faci, prietene.
- Sunt destul de bun. - Ne vedem înăuntru.
Selectați skinul.
- Ce skin îți alegi? - Ca de obicei. Copoi stripper corupt.
- Arme mari, mustață și mai mare. - Un pervers murdar. Îmi place.
Mi-e și teamă să întreb, dar tu ce alegi?
Mustață pe tot corpul, roz aprins. Ar trebui să te temi.
- Sunt îngrozit. - Hai să facem asta!
MAI MULȚI JUCĂTORI SALON
Pe bune, omule.
Sunt doar sincer. Costumul de iepuraș mi se pare cam mult.
Poftim?
Da.
Iepure. Bine? Greșeala mea.
Hei, virginule de 40 de ani! Treci încoace!
Haide!
Captain Khakis.
- Vino încoace! Hai, prietene! - Hai odată!
- Mai aproape. - Uite-l că vine.
Tipul în cămașă bleu.
Cămașă bleu?
Da.
Bună ziua, dle agent.
Iepure.
- Frumoasă piele (skin)! - Mulțumesc. Ești drăguț.
De unde o ai?
E, în mare parte, genetic, cred. Sunt destul de norocos.
Am piele proaspătă în mod natural.
Ascultă, Neutrogena, știi că nu poți umbla arătând așa. Regulile sunt clare.
- Și nu poți fura avatarurile PNP-urilor. - Nu, dle!
Dă peste cap misiunea și jocul nu dă bine.
- Oribil! - Da.
- Am înțeles cam 5% din asta. - Aruncă... pielea!
Eu... S-o arunc? Cum aș putea să-mi arunc pielea?
Scoate-o, omule!
Doar scoate-o. Ce faci?
- Ce? - Serios.
- Totul. Fața, ținuta. - Cum?
- Tot. - Scoate-o!
- Altfel, te omorâm. - De ce?
- Și o să te omorâm întruna. - Iar, de ce?
Până aflăm cine ești și, după aia, o să te expulzăm pe viață.
Bine. Nu, nu. Bine, vreau să mă conformez.
Doar că mă derutează ordinea acestor amenințări.
- Cineva va încasa un glonț. - Arde-l!
Nu.
Hai, Cămașă Bleu!
ACTIVARE 3 SĂRITURI RĂMASE
Nu mă așteptam la asta. Tu? M-a speriat un pic.
- Venim după tine, Cămașă Bleu! - Venim să te prindem.
Stați! Stați!
Pot să vă explic totul.
Am găsit ochelarii ăștia și acum văd lucruri.
Lucruri care nu există.
Doar că există.
Știu că pare o nebunie, dar e adevărat!
Poți fugi, Cămașă Bleu, dar nu te poți ascunde.
Hai, Cămașă Bleu. Nu poți să scapi de iepure. Suntem prădători de vârf.
O SĂRITURĂ RĂMASĂ
Noi doar facem sex, ne batem și tăiem gâturi.
Prea sus! Prea sus!
Vrei să te joci, Cămașă Bleu? Uită-te la asta!
M-am săturat de jocuri, Keys. E timpul să fiu invulnerabil pentru ticălosul ăsta.
Bine, să te văd!
O, vine! Hai, hai, hai, hai!
Sunt atât de bun la asta!
Timpul a expirat, funcționar bancar!
IEȘIRE
Nu!
COSTUM DE BULE
Nu pot să mor!
N-o să mor niciodată!
Și asta a fost povestea devastatoare a Tipului în Cămașă Bleu.
- Sfârșit. - Nu e logic.
- Ce? - Am verificat statisticile serverului.
L-am omorât pe Cămașă Bleu și numărul jucătorilor online nu s-a schimbat.
- E doar o eroare. Nu e mare lucru. - Știu. Dar pare ceva nou.
Keys, știu la ce te gândești. N-ar trebui să vorbești cu Antwan.
- E important să fii transparent. - Nu.
Antwan e băgat în lansarea continuării. Ori n-o să-i pese...
... ori o să se enerveze și o să dea vina pe noi.
Nu știu ce n-ai înțeles din toată situația.
Și nu ești tu un geniu MIT, programator independent de jocuri?
De ce ești aici să te ocupi de plângeri?
Asta, Mouser, e o poveste lungă și jalnică despre visuri neîmplinite,
disperare și un munte de datorii la colegiu.
- Nu vrei să auzi asta. - Ai perfectă dreptate.
Povestea asta pare oribilă, plictisitoare și plină de privilegii ale albilor.
Nu vorbi cu Antwan.
N-am visat niciodată că se va întâmpla asta.
Adică, Life Itself e, practic, un joc de observație.
Lumea nu îl joacă, îi urmărește dezvoltarea.
E o experiență strict observațională,
în care personaje generate pe computer interacționează și evoluează.
Eu am crezut că suntem norocoși să-l dăm.
Asta e șarmant la Keys. Habar nu are cât de genial e.
Nu, Millie e cea genială.
Ea a conceput motorul IA de la zero.
Ca să fiu un pic mai personală, ce te face să te trezești dimineața?
Cafeaua medie cu lapte și două pliculețe de zahăr.
Care e cealaltă chestie? A, da. O sete nesățioasă de validare.
- Nu glumește. - Nu.
Pe tine?
Programarea.
Programarea?
- Programarea. - Da.
Ei, poftim!
Pentru că nu e doar zero și unu. Sunt mesaje ascunse.
De fapt, îmi place să mă consider nu un programator, ci un autor.
Doar că folosesc zero și unu în loc de cuvinte, deoarece cuvintele dezamăgesc.
Dar zero și unu, niciodată. Zero și unu sunt foarte tari.
- Nu glumește. - Nu.
Acum trebuie să întreb.
Există multă atracție între voi doi.
- A evoluat asta în ceva mai... - Nu.
- Nici vorbă! E strict platonic. - Nu, suntem prieteni.
- Foarte buni. - Prietenie.
Și acum jocul va fi lansat de Soonami, unul dintre ce mai mari producători.
- E o nebunie. - Da, este.
- Pare un pic o pereche puțin probabilă. - Da, nici eu n-am înțeles pe deplin.
Dar Millie are instincte bune în privința acestor lucruri...
Antwan e un geniu. E obraznic și enervant, dar e foarte bun la ceea ce face.
E o șansă ca munca noastră să fie văzută de un public mai larg.
- Doamne, ăia doi erau tineri și proști. - Dumnezeule! Intrăm prin efracție acum?
Cum e să lucrezi pentru o gaură neagră galactică de rahat înghețat?
- Trebuie să pleci. Nu pot vorbi cu tine. - O, rușinea are efectul ăsta.
Nu, Millie. Nici nu te pot vedea. Mă concentrez la obiecte din fundal.
Dacă-ți văd buzele mișcându-se, încalc contractul și aș putea fi dat afară.
- De Antwan, tipul care ne-a furat munca? - Nu, a cumpărat-o și a pus-o deoparte.
Bine? Trăiești în trecut. Ești blocată. Trebuie să-ți vezi de drum.
Cum?
Cum poți tu?
Antwan ne-a furat motorul IA ca să-l folosească în idioțenia lui de shooter.
Chiar, Millie? Pentru că, sincer, nu sunt sigur.
Jocul nostru era complex, frumos și interesant,
iar Free City o fi popular, dar e atât de stupid, încât îmi vine să plâng.
Atunci, nu-i mai lua apărarea și ajută-mă să-l înfrâng.
- Millie, eu... - Hai, Keys, a furat de la noi.
Și acum minte, ca să nu ne acorde meritul și drepturile de autor pe care le merităm.
- Millie... - Am găsit un indiciu.
Într-un clip, în ascunzătoarea unui gamer. N-am nevoie decât să mă bagi acolo.
Millie, țin la tine...
... dar trebuie să pleci.
Ziua de azi va fi diferită, Goldie.
Ascunzătoare
La ce ne uităm?
- Cine ești tu? - Bine, bine.
Ne-am întâlnit de curând, fredonai melodia aia grozavă.
A, da. Am crezut că ești un PNP. Cum m-ai găsit?
Am așteptat lângă trenul ucigaș, după aia te-am urmărit.
La naiba!
Să vin cu tine?
Da.
Doamne sfinte, ce s-a întâmplat?
Doar ce mi-ai stricat misiunea.
Nu, cum am ajuns de acolo unde suntem acum?
- Prin arma-portal? - Armă-portal? Sună scump.
- Tu chiar ești un începător special. - Mulțumesc. Și tu.
- Întoarce-te. - Bine.
Ăsta e Polul Nord?
Ascultă, omule...
- Guy. - Guy. În fine.
Tot respectul pentru ținută, dar acum încerc să văd cum să fur ceva.
Poate te-aș putea ajuta.
Lucrez singură.
Ai grenade frumoase.
Iar, dacă vrei o șansă să ai un impact aici, îți trebuie un nivel mai mare.
- E greu. Nu. - Nu.
- Un nivel mai mare? - Dumnezeule mare, ucenicule!
Vezi?
molotovGirl NIVEL 195
Ăsta e al meu. Și ăsta e al tău.
GUY NIVEL 1
- Ce, 1 e cel mai bun sau cel mai rău? - Nu există nimic mai jos.
- Cum ajung la un nivel mai mare? - Pe bune?
Pe bune.
- Știi tu, iei chestii. - Da.
- Glumești acum? - Bine.
- Experiență, arme... Lasă aia. - Da.
Bani.
Ăsta e Free City.
Poți jefui un magazin, fura mașina cuiva, pocni un trecător, vezi tu.
N-aș răni niciodată oameni nevinovați.
Trebuie să recunosc că asta e ceva nou.
Uneori uit că nu toată lumea de aici e un adult imatur sociopat.
Mulțumesc.
Stai! Dar lumea nu e chiar atât de rea, nu?
E destul de sumbră.
Dacă l-ai întâlni pe boul responsabil pentru lumea asta, ai fi de acord.
Vorbim de Dumnezeu? L-ai întâlnit pe Dumnezeu?
Și e un bou?
Îl cheamă Antwan și da, e un adevărat trol.
Trolii există?
Uite, nu știu dacă o face cineva,
dar ai putea aduna puncte fiind băiat bun.
- Ca un erou. - Ușurel, tigrule!
Dacă nu vrei să împuști oameni, fură-le armele. Toate astea îți cresc nivelul.
- Du-te și fii băiat bun. - Bine. Nu, o să fiu băiat grozav.
Bine, bucură-te de provizia pe viață de virginitate! Du-te acum!
Bine. Stai! Cum o să știu că mi-a crescut nivelul destul?
Treci de 100 și vorbim.
- Pa, pa! - E mult mai mult decât 1.
- Cu 99... - Pa, pa!
Bine.
Bună!
Mersi, Guy.
Bună Guy, Sold curent: 300.000 $
13 NIVEL SUPERIOR
Bună dimineața, Goldie!
Bună dimineața naibii, Goldie!
Am trei cuvinte pentru voi. Tipul în Cămașă Bleu.
FENOMENUL DIN FREE CITY DEVINE VIRAL TIPUL ÎN CĂMAȘĂ BLEU
TCB trece la niveluri superioare în timp record făcând pe eroul.
Toată lumea se întreabă: „Cine e tipul ăsta?”
Nu știu cine e tipul ăsta, dar întrece toți jucătorii.
Și iată-l aici, învingându-l pe Beefoven de nivelul 102 din Clanul Ragnarok.
Ce porcărie!
Cine e tipul ăsta?
Nu știu, dar e bun.
Da, e bun. Pare un PNP.
Dar umblă și crește în nivel extrem de repede fiind băiat bun.
„Acest personaj colorat din jocul video Free City”
„a atras privirile fiind băiatul bun.”
Piper.
- Cine e Tipul în Cămașă Bleu? - Ai perfectă dreptate.
Tipul în Cămașă Bleu. Într-adevăr, cine e el sau ea?
67 NIVEL SUPERIOR
O nebunie mondială a captivat inimile copiilor... Tipul în Cămașă Bleu!
Bună, Hinata!
Ai o ținută grozavă.
Să nu ai o zi bună...
Să ai o zi grozavă!
Absolut bestial!
Măi, măi, măi. Ia uite cine s-a decis să vină la muncă azi!
Unde ai fost? Mi-am făcut griji pentru tine...
Ce bluză e asta? Unde ți-e gulerul? Unde-s restul nasturilor?
Și nu e băgată în pantaloni. Arăți neglijent. De fapt, îngrozitor.
Ți-ai luat și niște mușchi? Sau e cineva afară care te umflă?
Îmi pare rău că am lipsit, Bud.
- Mi-am clarificat niște lucruri. - Cum adică? Nu e nimic de clarificat.
Bine? Te culci, te trezești, îți iei o cafea și vii la muncă.
Și repeți același lucru mâine.
- Fata. - Dumnezeule!
Am vorbit cu ea. Am vorbit cu ea.
- Cea cu ochelarii de soare? - Da!
Am vorbit cu unul din ăia cu ochelari de soare și acum sunt unul dintre ei.
Eu.
Toată lumea la pământ!
Ești atât de sexy!
Dacă ți-aș spune că ai putea fi mai mult? Viața ta ar putea fi mai plină.
Că ești liber să iei decizii singur. Propriile alegeri.
- Hei, prostule! - Tocmai vorbeam ceva!
Aia e arma mea.
E timpul să taci.
Puișorii ăștia mi-au schimbat viața. Și o vor schimba și pe-a ta.
Haide, știi că noi nu purtăm ochelari de soare.
Purtăm acum.
Ai mei acum.
Pe bune?
Pune-i.
Nu.
Viața nu trebuie să fie ceva ce ni se întâmplă.
Pune-ți ochelarii și o să vezi.
O să vezi.
Haide!
Nu pot, bine?
Îmi pare rău.
Păstrez ăștia, gură spurcată.
Acum cară-te! Du-te și fii mai drăguț.
Șterge-o! Hai, hai, hai!
Nu merge, fugi!
Și tu...
Scuze.
Ai putea fi cu cineva mult mai bun decât tipul ăla.
Ai putea fi cu un tip bun.
Sau poate nu e nevoie să fiu cu niciun tip.
- Nu? Exact. Majoritatea sunt îngrozitori. - Chiar că sunt.
Groaznici.
Da, fă ce vrei tu.
Ești prietenul meu cel mai bun, Buddy. Și nu trebuie să te temi.
Dacă te răzgândești, sunt pe-aici.
Keys, Tipul nostru în Cămașă Bleu e peste tot.
Știu.
Cine e tipul ăsta?
Trebuie să vorbim! URGENT!
TE ROOOG!!!
Dovada noastră e în ascunzătoarea aia.
Nu pot s-o fac singură. Am încercat.
Sunt aici.
Chiar apreciez asta, Keys.
Bine, doar ca să fie clar,
nu fac decât să deschid ușa.
Dacă acest clip chiar dovedește că Antwan ne-a refolosit ilegal codul,
găsește-l și ieși.
Jucătorul face misiunea de la magazinul de bijuterii, în centru.
Ai 5 minute.
Și start.
Keys, ești genial!
Chiar?
Stau pe toaletă acum, furând coduri de utilizator, deci nu mă simt așa.
N-ai făcut-o niciodată. Bine că am eu mai multă minte.
Bine. Clipul pe care-l cauți ar trebui să fie pe peretele din stânga ta.
- Mersi de ajutor. - Pentru puțin.
Sper să aibă dovada pe care o cauți.
REDAREA MISIUNII 56 NECESITĂ O CONSOLĂ PENTRU MAI MULȚI JUCĂTORI
- Keys! Am nevoie de ajutorul tău! - A umplut locul cu puncte de renaștere.
Millie, nu te pot ajuta.
Tipul în Cămașă Bleu?
E un Henley. N-a fost tare? Mi s-a părut foarte tare.
Ești foarte drăguță. Casa asta e atât de frumoasă!
Ce faci aici?
Încercam să fur un clip video, acum încercăm să nu murim.
Cu cine vorbești?
Știi tu, cu jucătorul ăla cu skin de PNP.
Millie, nu mai sunt jucători în casa aia.
Chiar m-a durut mâna.
Jos!
Îmi pare rău! O, Doamne!
Ne descurcăm grozav.
Chiar ar trebui să plecăm!
La naiba!
- Ăla e un Glock în buzunarul tău? - Nu.
- Ce? - Sunt două Glockuri.
- Presupun că asta nu zboară. - Nu.
Sari!
Vine Antwan!
O, la naiba!
Bună dimineața, oițe!
O, tu ești concediată.
Există niște griji cu zombii. Distribuitorii nu vând jocul.
Anulați-l. Cade. Nici nu s-a întâmplat. Următorul.
- Sunt avocații tăi. Vor declarația ta... - Vorbește! Despre care proces vorbim?
Millie. Millie Rusk? Nicio problemă.
Nu se va ajunge niciodată la judecată,
pentru că nu are nicio dovadă și fostul ei partener lucrează pentru mine.
Stăm minunat.
Antwan. Arăți grozav! Credeam că ești tot la Burning Man.
Ți se pare că mai sunt la Burning Man?
Tu, tu, tu...
Nu. Așa că închide gura aia proastă cu barbă și ascultă.
Ai auzit de tâmpitul care aleargă prin joc arătând ca un PNP?
Da, da. Îi spunem Tipul în Cămașă Bleu. Dar o să scăpăm de el.
Nu scăpa de el. Lumea îl place. E peste tot în rețelele sociale. Nu.
De fapt, știi ce o să fac? O să folosesc skinul în Free City 2.
Tocilari artistici, o să facem niște upgrade-uri Tipului în Cămașă Bleu.
Pompați-l! Faceți-l un asasin sau ceva.
Antwan, suntem deja în urmă cu transferarea skinurilor din Free City 1.
Skinuri? Nici nu-ți face griji cu asta. Nu vor putea fi folosite în Free City 2.
Antwan, le-ai spun fanilor
că Free City 2 e compatibil cu versiunile anterioare. A fost în reclamă.
Ai spus că vor fi aceleași personaje în versiunea nouă.
Uite care e treaba. Când am spus asta, am mințit.
Ascultă, Antwan, jocul e deja plin de erori.
- Am un teanc de plângeri cât casa. - Știu că e nasol.
Dar recunoașterea IP-ului e foarte tare. Bine? Așa că nu-ți face griji.
Spun doar că am putea face un joc original.
Ce?
Să facem un joc original? De ce aș face asta când aș putea face o continuare?
- O continuare. - Ca să-l facem mai bun?
IP-uri și continuări, asta vrea lumea.
- Hai să te întreb ceva. - Bine.
- Îți place KFC, nu? - Nu.
Dacă-ți place KFC, fac KFC.
Și știu că-ți place KFC.
De ce aș face alt restaurant numit, știu și eu, „Albuquerque Boiled Turkey”?
- Bine? N-are sens, omule. - N-are sens.
Ce o să-ți dau? O continuare. KFC-C, Partea a Doua.
Bun! L-ai lăsat mască.
Haide, vino încoace! Vino încoace!
Nu vreau să-ți stresezi capul ăla glorios de reclamă la șampon.
Free City 2 o să fie urioș.
Ăsta nu e un cuvânt.
Sigur nu vrei să fii promovat la programare?
Știu că te duce capul.
Nu, mersi. Sunt bine aici.
Îmi place. Ți-e frică să zbori. Nu pot spune că mă regăsesc.
Dar mie-mi convine să nu te plătesc mai mult.
Antwan a plecat.
Cine e tipul ăsta?
Ți-am urmat sfatul.
- Am trecut la nivel superior. - Impresionant!
De ce faci toate astea?
Știi tu, bănuiesc că mă simțeam... căpcănit.
Înțelegi, în viața mea.
Mă simțeam atât de...
... blocat.
Da. Și după aia te-am văzut pe tine.
După aia te-am văzut pe tine.
Cine ești tu?
Guy.
Nu, cine ești cu adevărat?
Tot Guy.
Toate astea, să treci la niveluri superioare atât de repede...
Să arăți degetul acestei lumi.
Cum reușești asta?
N-am dat nimănui niciun deget al meu.
- Lucrezi la Soonami, nu-i așa? - Nu.
- Ai o pistă internă. - Lucrez la bancă.
Da. La bancă.
Deci ești doar un hacker incredibil care lucrează la bancă.
- Da, lucrez la bancă. - De unde ai pielea asta?
A fost mereu aici.
De ce mă tot întreabă lumea asta?
Nu știu, de ce?
Nu, nu. Nu fac asta. Eu...
Ce se întâmplă acum?
Nu știu, dar nu cred.
Nu.
- Bine. O las baltă. - Bine. Bun.
- O să uit asta. - Da. Perfect!
- Toți avem secretele noastre. - Da, așa este.
Îți place înghețata?
Nu pot să cred că n-am mai fost aici.
E cam secret.
De-asta eu și prietenul meu Buddy venim mereu aici. E liniște și sigur.
Da, logic.
Nu e nicio misiune aici.
Trebuie să guști asta. O să mă crezi nebun.
E aroma mea preferată. Două, ca de obicei, te rog.
S-a făcut, Guy.
E cu aromă de gumă de mestecat. Mă crezi nebun, nu-i așa?
Guy...
Mi-ai citit gândurile! Ador înghețata cu aromă de gumă.
Nu e adevărat. Faci mișto de mine?
Nu! Nimănui nu-i place înghețata cu aromă de gumă.
- Mie, da. - Am rupt o relație din cauza asta.
- Nu se poate! Poftim. - Ba da.
- Noroc! - Noroc!
Nu e bună?
Îi simți gustul?
Dacă-i simt gustul? E ca și cum limba mea a făcut un copil cu răsăritul.
Cafeaua era mâncarea mea preferată,
dar, față de asta, are gust de suferință lichidă.
Ce?
Nimic. Ești haios.
- Da? - Da.
Umor ciudat.
Dar e pe gustul meu.
Umorul ciudat e și pe gustul meu.
- Perfect! - Da. Știu o glumă.
O glumă ciudată. Vrei s-o auzi?
- Te rog. - Bine.
Un homosexual și un om în scaun cu rotile încearcă să omoare un copil foarte mic.
- Handicapatul îi spune homosexualului... - Stop, stop!
Stop! Unde ai auzit asta?
La un jaf. Cel înarmat i-a spus-o șoferului,
căruia i s-a părut demențială, așa că am memorat-o și le-am spus-o tuturor.
Vrei un sfat?
Nu-ți lua glumele de la trolii din Free City.
Trolii?
Alea sunt leagăne?
STUDIOURILE SOONAMI
BARMANIȚĂ
BOMBĂ SEXY
FUNCȚIONAR BANCAR
Doamne...
Bine, asta e prea ciudat.
Piese vechi ale lui Mariah, înghețata cu aromă de gumă și acum leagăne?
- E prea ciudat. - Și eu am crezut același lucru.
Am crezut același lucru.
Când eram mai tânără, eram obsedată de leagăne.
Crescând în familia mea...
Nu vrei să auzi asta. Nu.
Vreau să aud totul.
Crescând în familia mea, nu era suficient să fii grozav.
Trebuia să câștigi, iar presiunea asta...
... era constantă.
Dar, când eram în curte, în leagănul ăla mic...
Știi momentul ăla,
fracțiunea aia de secundă dintre ridicare și cădere,
când n-ai deloc greutate, te simți liber.
Îndrăgostit.
Liber. Cum ai spus tu. Da.
Vreau tare mult să te sărut. E ciudat?
Vrei să mă săruți?
Vreau să te sărut rău de tot.
Vrei să mă săruți rău de tot?
- Nu! - Nu?
Nu, nu, nu, nu. Vreau să te sărut bine.
Adică, sunt un idiot așa că spun idioțenii uneori.
Nu, nu ești idiot. Nu ești.
Adică...
... dacă știi cum, fă-o!
Știu cum.
Bine.
Uite acum...
A fost mult mai bun decât înghețata!
- Cred că e cineva la ușă. - Mie-mi spui?
A fost grozav.
- Da, a fost. - Hai să ne mai întâlnim curând. Da?
Da. Sigur.
- Poate în lumea reală. - Ce?
Da. Da, da, da.
- Bine. Pa! - Bine.
Pa, Molotov!
Hei... Numele meu adevărat e Millie.
Numele meu adevărat e în continuare Guy.
Millie, deschide! Millie, sunt eu, Keys! Deschide! Haide!
Millie! Sunt eu, deschide!
Ce e?
Ai avut dreptate.
- Ai avut dreptate. - Intră!
Ai avut dreptate. Codul nostru e în Free City.
Și, Millie, funcționează.
- Da, știu. Dar nu avem dovezi. - Uită de asta o secundă.
Spun că jocul nostru, Life Itself,
în care personajele s-ar dezvolta și s-ar schimba și s-ar simți reale...
- Da? - ... a funcționat.
- Keys. - IA a funcționat.
De aceea Free City e atât de realist și e atât de apreciat.
Și firește că nu arată la fel.
Nu există cascade, fluturi și unicorni...
Toate personajele au înfățișări diferite. Normal că da.
Dar codul-sursă din joc e același. E codul nostru.
Și Guy a evoluat și mai mult decât am fi crezut posibil.
Stai, vorbești despre hackerul din skinul PNP-ului?
Millie, spun că Tipul în Cămașă Bleu...
Da?
... nu e un jucător.
E un algoritm care se crede viu.
Practic, e viu. E prima inteligență artificială reală.
- Nu! Nu. - Știu.
- Nu, nu, nu. - Ba da, ba da.
- Guy? Guy al meu? - Guy.
- Cel care a fost... - Guy al tău?
- Doamne... - Ăsta e un lucru bun.
Nu, e foarte rău.
Millie, codul lui e de mii de ori mai mare decât ar trebui să fie.
Am reușit, Mills.
Am reușit. Tot ce ne-am dorit să creăm chiar s-a întâmplat.
Bine? Știai că PNP-urile au vieți private?
O barmaniță a învățat să facă un cappuccino din încercări.
E chiar dificil. Nici eu nu pot. Nu pot să fac nici spumă din laptele de ovăz.
Și Bomba Sexy din joc
a scris un memoriu care e o acuzare arzătoare
a rolurilor de gen, a patriarhiei...
E un pic cam moralizator, dar, în mare, e destul de bun.
Millie, trebuie să sărbătorim!
- Nu, nu se poate întâmpla asta. - Ce tot spui?
- Pentru asta am muncit! - Nu, l-am lăsat să mă sărute!
Deci, da.
- Scuze, pe cine ai lăsat să te sărute? - Pe Guy.
Pe Guy?
Prima oară când sărut un tip non-toxic de când mă știu
și firește că nici nu e real!
Nu există buton pentru asta.
O, el a găsit butonul.
- Bine. - Da.
- Sunt atât de derutat! - De ce e atât de cald?
Și surprinzător de curios.
Ai lăsat un personaj de joc video cu inteligență artificială să te sărute?
- Poți să n-o mai spui așa? - Și ai crezut că asta ar fi...
Trebuie să-l întâlnești, Keys.
E haios, dulce și atât de frumos!
Dumnezeule, acum o spun cu voce tare.
Și, Millie, gândește-te și că are vreo 4 ani.
- Pe bune? O să faci asta? - Pe bune.
Doar ce i-ai dat o notă sinistră.
Millie, lasă astea. Ciudat sau nu, când lumea va afla...
... ai putea câștiga un Premiu Nobel. Dumnezeule!
- Ce? - Dumnezeule, dacă vede asta...
- Ce? Ce e? - Antwan. Ce altceva?
Minte. A mințit că nu ne-a folosit codul,
că jocul va fi compatibil cu versiunea anterioară.
- Cred că minte cu Free City 1. - Despre ce vorbești?
Uite. Vezi? Nu există nicio misiune, niciun loc...
TOATE MISIUNILE NOI TOATE LOCURILE NOI
Nu există nici măcar un personaj din Free City 1 aici.
Free City 2 nu e un update...
- E o înlocuire. - Exact.
Deci, când Free City 2 se lansează luni...
Tipul în Cămașă Bleu, orice dovadă despre codul nostru vor fi șterse.
Nu poate face asta.
Avem de-a face cu o viață artificială. Asta e o nebunie.
Am pus-o.
Poate nu.
Dacă găsim construcția originală în joc,
va dovedi că Antwan a folosit codul nostru fără licențierea necesară.
Și trebuie să-l găsim înainte să se lanseze Free City 2.
Avem 48 de ore.
- Am căutat, Keys. Știi că am căutat. - Știu.
Dar acum că știm de Tipul în Cămașă Bleu, poate ne poate ajuta?
Asta ar însemna să-i spun.
Millie, nu va mai exista după ce continuarea va fi lansată.
Toată lumea lui se va sfârși. Nu crezi că ar vrea o șansă s-o salveze?
Poftim!
Mulțumesc.
Pentru puțin.
Guy!
Hei! Bună!
Guy, trebuie să vorbim.
Ce e cu vocea ta? Unde îți e accentul australian?
Britanic.
Cred că sunt în stare să recunosc un accent australian.
Am dezactivat filtrul de accent.
Asta sunt eu.
Bine.
Uite, trebuie să-ți spun ceva foarte important.
- Ești măritată? - Nu.
O, Doamne!
Ăsta ar fi fost cel mai nasol lucru din lume!
Poate nu cel mai rău.
Trebuie să-ți arăt ceva.
Bine.
Mereu m-am întrebat ce e aici.
Conectați-vă la Kill Cam ca să vedeți titlurile de azi
din fiecare colț însângerat și ciuruit de gloanțe din Free City.
Mi-a văzut cineva pisica?
Aia e Phyllis. Mereu își pierde pisicile.
MISIUNE AUXILIARĂ: GĂSEȘTE PISICILE DOAMNEI CU PISICI
MISIUNE: JEFUIEȘTE MAGAZINUL DE CARTIER
Și uite-l pe Joe! E prietenul meu, îl știu.
Nu înțeleg. Ce e locul ăsta?
Nu pot să ți-o spun decât direct, dar orașul ăsta e un joc.
Nu pot să ți-o spun decât direct, știu că e un joc.
Tu m-ai învățat să-l joc.
Da, ai dreptate, așa e.
Dar nu e doar ca un joc, este un joc.
E un joc video, atâta tot.
Deci întreaga lume e un joc?
Da.
- Și noi suntem doar jucători într-un joc? - Nu chiar.
Eu sunt un jucător.
Toți cei de aici sunt jucători. Noi trăim în lumea reală.
Dar tu exiști doar aici. De asta nu poți să pleci din Free City.
Ești ceea ce noi numim un PNP.
PNP.
Polițistul și iepurașul musculos mi-au spus așa. Ce e un PNP?
- Hai să mai vedem o dată tabela de scor. - Uită-te.
Toată lumea la pământ!
MISIUNE: JAF BANCAR
Să nu facă nimeni pe eroul. Se va termina în curând.
Nu înțeleg.
Ești un personaj non-participant.
- Non... - O persoană din fundal.
Cineva creat să facă jocul mai distractiv pentru oamenii reali.
Stai un pic. Oprește-te un pic.
Vreau să mă asigur că înțeleg corect. Vreau să înțeleg pe deplin.
Deci sunt fals?
Toată lumea e falsă? Nici măcar nu sunt un personaj principal.
Sunt doar un idiot din fundal?
Millie, de ce spui asta? Te iubesc.
Crezi asta doar pentru că așa ești programat.
Guy, vreau să mă asculți.
În două zile, jocul se va închide. Pentru totdeauna.
Când se lansează continuarea, tot orașul ăsta,
tu, toți oamenii din el care nu sunt jucători...
... vor dispărea pentru totdeauna. Ascultă!
Toată viața am simțit că trebuie să existe mai mult de-atât.
Și după aceea te-am văzut pe tine.
Și am știut că am avut dreptate. Am avut dreptate!
Și, preț de o clipă, m-am simțit uimitor!
- Știu. - Doar că nu știi.
Pentru că noi nu suntem la fel.
Nu asta ai spus? Asta ai spus. Nu suntem la fel.
Tu ești reală.
Și eu sunt ce? Ce sunt?
Nu ești.
Poate nu sunt real, dar, preț de o clipă...
... m-am simțit plin de viață.
Totul e o minciună!
Să găsesc rapoartele trimestriale pe biroul meu până vineri.
Rapoartele trimestriale. Vai, ce limbaj specific!
Viața într-un oraș mare! Nimic nu se compară cu ea.
Până-ți zdrobește sufletul.
Mi-a văzut cineva pisica? Mi-a văzut cineva...?
Pisicile tale? Nu, Phyllis, nu le-am văzut.
Uite o idee revoluționară: închide-ți naibii ușa!
Nu e ca și cum se cațără unele peste altele
formând un turnuleț de pisicuțe și forțând apoi yala.
Nu au degete, Phyllis.
N-au degete!
Nu înțelegeți? Nu înțelege nimeni?
Nimic nu contează! Nimic! E fals! Nu contăm!
Clădirea aia e falsă! Strada asta e falsă!
Mașina aia...
Agent Johnny!
O zi bună, Guy!
Bună!
Intră!
Poftim!
Mulțumesc.
Buddy...
... ce ai face dacă ai afla că nu ești real?
Ce vrei să spui?
- Prefă-te. - Bine, deci...
Pot să mă prefac că sunt o fantomă?
- Sigur. - Arăt cum arăt acum sau când o să mor?
- Am costum de înmormântare? Și ăsta e. - Nu contează.
Deși e uniformă de muncă, pentru că am cravată.
Hai să trecem mai departe, bine?
Am înțeles.
Nu sunt o fantomă. Sunt foarte dezamăgit...
- ... dar înțeleg. - Da.
Sunt eu, care sunt acum, și încerc să ajut un prieten.
Spun, bine, și ce dacă nu sunt real?
- Scuză-mă, și ce dacă? - Da. Și ce dacă?
Dar, dacă nu ești real, nu înseamnă asta că nimic din ce faci nu contează?
Ce înseamnă asta? Uite, frate, stau aici...
... cu cel mai bun prieten și încerc să-l ajut să treacă de o perioadă grea.
Nu? Și, chiar dacă eu nu sunt real, momentul ăsta este.
Chiar aici, chiar acum. Momentul ăsta e real.
Ce e mai real decât cineva vrând să ajute o persoană la care ține?
Dacă asta nu e real, nu știu ce e.
Îi știi pe ceilalți paznici?
Îi știu pe toți. De ce?
Buddy...
Hai să n-avem o zi bună...
Hai să avem o zi grozavă!
Guy, ce facem aici?
Suntem aici să luăm un clip video pentru prietena mea Millie.
Arată intimidant?
Nu știu, Guy. Cum se ține ăsta?
Ai ceva ce vreau.
Și o să mi-l dai.
Cum ați intrat aici?
Ușor. Îl știu pe paznicul tău.
- Pe Jimmy? - Îl cheamă Luigi.
Dacă i-ai reține numele, poate nu s-ar întoarce împotriva ta atât de ușor.
Am nevoie de un clip video și o să mi-l dai.
Ia stai, tu ești...?
- Ești Tipul în Cămașă Bleu? - Da, poate.
Doamne sfinte! Ești Guy! Ești Tipul în Cămașă Bleu! Tu ești!
- Da. - Te iubesc.
- Da? - Adică...
Sunt fanul tău. Ești bestial.
Poți să iei orice vrei.
Stai, așteaptă un pic.
Gameri, ascultați, aici Revenjamin Buttons.
Sunt aici cu Guy.
Tipul e aici în ascunzătoarea mea și e aici să mă jefuiască.
Vrei să spui...
... „Ce, cum?” pentru cei care mă urmăresc, Guy?
Ce?
Perfect! Bine, deci ce se întâmplă...
Guy caută un clip
care arată un traseu parcurs de mine, ca să ajung la un nivel secret.
Cu cine vorbești?
Îmi pare rău.
Cu cine vorbesc? E o chestie clasică a lui Guy.
Nu?
Ești în regulă. În fine.
Și ai încercat să-l furi de la mine cu tipa aia Molotov.
O cheamă Millie.
Da. Stai, cine?
Millie.
Cred că merge foarte bine.
Știu. E prima oară când am scos arma din teacă.
Absolut. Nu?
Guy, am încercat să mă întorc, dar eroarea a fost reparată.
Și nu l-am mai găsit.
Deci sunt singurul care a văzut ce e în partea cealaltă.
Dar e totul aici, să te uiți.
E foarte tare, de fapt. E o lume cu totul nouă.
- Ăsta e? Ăsta e clipul? - Da, ăsta e.
Poți să-mi faci o singură favoare?
- O singură chestie și gata. - Da.
Spune lozinca mea.
Cei care mă urmăresc vor face ca toate sendvișurile cu cremă de banane.
- Ador sendvișurile cu cremă de banane. - Poate nu și ăsta.
Ba ăsta.
Bine, perfect! Spune doar: „Știți ce oră e?”
Știți ce oră e?
E ora infracțiunilor, puiule! Da.
E ora...
- Dar nu, nu pot spune asta. E... - Bine, nu-i nimic. O spun eu.
- Bine, știți ce oră e? - Nu.
E ora infracți... Mamă!
Mamă! Pe bune?
Aspiri acum?
Chiar trebuie să faci asta aici? Îmi spun...
... lozinca. Toată lumea se uită!
Dumnezeule!
Ai 22 de ani, trăiești în casa mea. Nu există Dumnezeu!
Îmi pare rău, Guy.
Mulțumesc, dle Buttons. Noi o să plecăm.
Nu, nu, nu! Nu, trebuie să mă omori.
- Poftim? - Trebuie să mă omori. Te rog.
Hai, tăticule! Bagă!
Nu. Te rog, nu face asta. Te rog, nu face asta.
N-o să facem rău nimănui. Sunt un tip de treabă.
Ce? Ce ai spus?
- E foarte profund. - Nu e.
Parcă-ți simt gustul, în profunzime.
Buddy, ajută-mă. N-am un cuvânt de siguranță.
Știu ce vrei.
Nu vreau asta.
Ba da.
Se ating.
- Se ating. - Da.
Știu ce vrei.
Da, știu.
Vrei puțin din Scarpină Pisicuța din Free City.
- Nu. - Da, așa e.
Felul în care te miști e aproape obscen.
Ce zici de Mănușa lui Thanos care dă în Plesnitura lui Thanos?
- Asta pare să fi durut. - Da, un pic.
Niște Sunday Drive?
Ai o casă frumoasă.
- Omul-Șarpe? Nu Omul-Șarpe? - Pa, dle Buttons!
Hai, să văd un șarpe! Hai, omule!
Mamă! Nu te atinge de ciorapul ăla!
Jur că, dacă te atingi de ciorapul ăla, o să faci terapie tot restul vieții!
Nu! Ăla e ciorapul meu special! Lasă-l jos!
Millie, te rog.
Te rog, trezește-te din coma ta verticală.
Știu că lumea asta e un joc pentru tine și poți veni și pleca, dar, pentru mine,
locul ăsta, oamenii ăștia... sunt tot ce am.
Și, dacă pot ajuta să-l salvez, vreau să fac asta,
dar trebuie să te trezești, te rog.
Millie, îmi pare rău că am fugit.
Guy?
- Ce m-am speriat! E înfricoșător. - Știu, știu.
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Poate ți-ai început viața în fundal, dar și eu la fel.
Am terminat cu asta.
Ți-am adus un cadou.
N-am avut timp să-l împachetez.
Misiune 56
Ce?
Se spune că peste un miliard de PNP-uri sunt omorâte în fiecare an.
N-o să mint, asta e cel puțin 50% vina mea.
Împușcam toate personajele secundare când mă plictiseam.
Și după aia le-o băgam în gură un pic.
Cine naiba știe cine e Tipul ăsta în Cămașă Bleu?
Dar vă spun asta: o să se gândească la PNP-uri și cum joc eu jocul.
Jocul nici n-a fost făcut pentru așa ceva, ca un jucător să fie băiat bun.
Dar e și un tip foarte drăguț. Și nu doar fața, absolut totul.
Și, sincer, m-a pus pe gânduri,
poate ne-am gândit greșit la PNP-uri în tot acest timp.
Tipul în Cămașă Bleu e ca un simbol. Poate lumea poate fi orice vrea.
E iconic. Ăsta e cuvântul potrivit? Ne amintește de ceea ce e posibil.
Și mai e și super sexy.
O, Doamne, absolut! Aș călări la greu pixelii ăia.
Toți ar trebui să fim mai mult ca el. Poate n-ar mai trebui să omorâm.
E mort! M-auziți?
Tipul... Afișați-l acolo!
Afișați-l aici pe ecran. Afișați-l pe ecran.
Să-l văd. Uitați-l!
Da. Uitați-l pe micul binefăcător!
- Credeam că-ți place de Cămașă Bleu. - Să n-aud un cuvânt!
Oamenii se uită atât de mult la ratatul ăsta pe Twitch și YouTube!
Știți ce nu fac, băieți? Nu cumpără Free City 2.
- Prevânzările au scăzut cu 16%. - 60.
60. Asta e rău.
Mai sunt 48 de ore până la lansare.
Da, e viral.
Da, un virus care-mi provoacă în același timp cancer la fund și la boașe.
Inoperabil!
Știți, rutina asta de tip de treabă e o influență negativă și nu ajută franciza.
Vreau să dispară. Nu-mi pasă cine e, dați-l afară.
Nu se poate.
Poftim?
Nu se poate.
De ce nu?
Pentru că nu e un hacker, Antwan. E un PNP.
Vrei să spui că porcăria asta cu un PNP conștient e reală?
Da. Nu știu cum sau de ce, dar e real.
Ce mă fac? Ce mă fac?
Bine, bine, bine, bine.
Ce e de făcut? Ce e de făcut? Știu!
Și hopa sus!
Deci nu-l putem expulza din joc.
Cum îi resetăm IA-ul? Idei, oameni, haideți!
S-aud! Idei.
- Ai putea reporni serverul. - Mai spune.
Dacă repornim serverul, o să revină la un tip normal nejucător.
- Soluție. - Antwan.
Antwan, vorbești de eliminarea primei forme reale de inteligență artificială.
Scumpule, scumpule. Șșt!
Îmi pierde bani.
Așa că nu-mi pasă nici dacă e Arnold-Schwarzen-Vader.
Terminați-l! Reporniți.
- S-a făcut. - Nu poți face asta.
Reporniți!
Comandați și satisfaceți-vă setea de sânge
cu un pahar înalt de suc de crime.
Iată atracțiile de săptămâna asta.
E foarte expresiv cu corpul lui.
Clar.
Ce e aia? E o lume cu totul nouă.
Un fel de paradis.
Doamne, asta este.
E construcția noastră originală și dovedește că în joc e codul nostru.
- N-ai idee cât am așteptat asta! - Am văzut locul ăsta.
Ce?
REPORNIRE SISTEM
Da.
Ce vrei să spui? Cum e posibil să-l fi văzut?
DATE PIERDUTE
Millie? Millie?
Suntem pe întuneric. Free City e offline.
Ce se întâmplă?
Pa, pa, Cămașă Bleu!
Nu, nu, nu.
REPORNIRE
E în regulă. Haide!
Haide!
Hai, hai, hai, hai!
Bună dimineața, Goldie!
Un front cald de focuri uscate de armă, amestecate cu înjunghieri de după-masă
v-ar putea lăsa pe străzi plini de sângele nevinovaților
până în seara de marți.
Care e diferența dintre cafeaua ușor prăjită și cea bine prăjită?
Nu știe nimeni.
Să n-ai o zi bună, să ai o zi grozavă!
Guy, putem vorbi?
- De unde-ți știe numele? - Nu știu. Nu te opri.
Hai, Guy! Mă cunoști.
Știi asta.
Ai spus că arată un loc pe care l-ai mai văzut. Trebuie să știu unde.
Datele au fost șterse, dar tu le ai în minte.
Te rog încearcă să-ți amintești. E foarte important.
Te rog, Guy, gândește-te! Înghețata, leagănele?
O, lui Guy îi plac legănele.
În parcul din port sunt două leagăne grozave.
- Ai fost acolo? - Da.
Am mâncat înghețată cu aromă de gumă.
Dumnezeule, ador înghețata cu aromă de gumă!
- Adoră înghețata cu aromă de gumă. - Da, știu. Am mâncat împreună. Mai știi?
Te rog, Guy, numai pe tine te am.
Îmi pare rău, dnă. Cred că mă confunzi.
Să n-ai o zi bună, să ai o zi grozavă!
Alo?
E posibil să fi găsit ceva.
M-am uitat pe codul lui Guy și e ceva acolo,
chiar și acum după ce a fost șters.
Ce rost are?
Guy a fost ca un miracol într-un miliard. Nu putem repeta asta.
Am încercat, bine? Ai avut dreptate, s-a terminat.
Nu, Millie, Millie, nu mă asculți.
O repornire nu-i șterge codarea IA,
ar trebui distruse serverele pentru asta.
IA-ul lui e tot acolo, trebuie doar accesat.
L-am văzut, Keys. A uitat tot.
Uită-te pe jurnalul de urmărire pe care ți l-am trimis. Va explica tot.
Acum, de la început.
Comportamentul lui Guy e mult mai complex decât ar trebui, datorită codului nostru.
Dar tot e blocat în Free City. E blocat în viața asta, în bucla asta.
Și apoi se schimbă ceva. Prinde viață. De ce?
Și după aia mi-am amintit.
Unul dintre personajele din Life Itself era un tip poreclit Lovelorn.
Și era cineva conceput să nu întâlnească niciodată persoana potrivită.
Erau practic bazele personajului.
Dar nu înceta să spere că avea să întâlnească „fata visurilor sale”.
A trebuit să bazez fata pe cineva
și cine putea fi mai potrivită dacă nu persoana pe care o vedeam zilnic?
Tu.
Dar, după aia, într-o zi,
te-a întâlnit în Free City și, odată ce te-a văzut, n-a mai putut fi la fel.
Trebuia să se simtă pierdut, în schimb, el s-a simțit plin de viață
până chiar a prins viață.
Tu l-ai schimbat, Millie.
I-ai schimbat codul. Și cred că poți s-o faci din nou.
Tu l-ai adus la viață, Millie.
L-ai adus la viață.
Și era în viață pentru că a întâlnit singura persoană...
Să n-ai o zi bună...
... să ai o zi grozavă!
Mulțumesc.
Cu bine!
Toată lumea la pământ!
Să nu facă nimeni pe eroul. Asta se va termina în curând.
Bine.
Toată lumea, în afară de tine.
Ușa, ușa, ușa! Am deschis-o.
- Te rog, am un peștișor. - N-am prea mult timp.
- Te-am luat ostatic, așa că am 3 insigne. - Insigne? Asta e o chestie de cercetașe?
- E ceva în tine, Guy. - Ce? Nu vreau nimic în mine.
Te-au băgat în banca aia...
- ... și se așteaptă să urmezi regulile... - Îmi place la bancă.
... și să faci același lucru zi de zi.
- Ești mult mai mult de-atât. - Nu vreau să fiu.
Nu, și trebuie să-ți amintești.
De ce mă urmărești și de unde-mi știi numele?
Pune-ți ăștia.
Nu sunt obligat să fac nimic din ce nu vreau.
Adevărat. Alegerea e numai a ta.
Bine. Bine. Fie.
Ce e aia?
- Ce sunt ăștia? Ochelari înșelători? - Ascultă cu atenție.
În 24 de ore, lumea asta, toți cunoscuții tăi vor dispărea pentru totdeauna.
Poți să-mi dai drumul, te rog? Adică, nici nu ți-am văzut fața.
Adică am văzut zona generală, dar nu mă pricep să fac descrieri.
Nu le am cu cuvintele, în general.
- Dă-o naibii! - Ce?
Îmi amintesc.
Bun venit înapoi!
Nu. Îmi amintesc totul.
Vino cu mine.
Fac asta în fiecare zi atât de mult, încât am uitat de ce.
Vezi aia?
Chiar acolo.
O, Dumnezeule!
Antwan ne-a ascuns construcția originală dincolo de orizont, făcând-o invizibilă,
dar a uitat să șteargă reflexiile.
E încă acolo, Guy. Doar că n-o vedem.
Dacă putem ajunge acolo, e dovada de care avem nevoie.
Nu poți trece de linia apei. Am încercat.
Avem nevoie de ajutor.
Antwan a ascuns-o la vedere, unde nimeni nu poate ajunge.
Nici nu pot să cred că e destul de deștept, încât să fie atât de diabolic.
Keys, concentrează-te.
Bine. Reflexia arată construcția dincolo de orizontul de sud.
Dar jocul nu te lasă să treci de plajă.
Crezi că poți găsi un mod de a ne trece de rețeaua de coliziune?
Ne va trebui un pod.
Tu du-te la Plaja Asasinului și mă gândesc eu la restul.
Și, Millie...
Ai grijă!
Antwan poate e un tâmpit, dar nu e prost.
O să-și dea seama ce pui la cale și te va ataca cu tot ce are.
Ai dreptate.
Bună, Millie și cealaltă persoană pe care n-o văd!
Am o idee. Dacă nu are cu ce ataca?
Toată lumea! Adunați-vă!
Mersi că ați venit.
Pe mine mă știți, sunt Guy.
Bună, Guy!
Bună!
Ce urmează să spun poate va fi greu de înțeles.
Foarte greu de înțeles.
Dar v-ați săturat să trăiți în fundal?
Nu v-ați săturat să fiți împușcați?
Ajunge!
Luați ostatici?
Gata.
- Călcați? - Ne-am săturat de asta.
Jefuiți? Înjunghiați? Folosiți ca scuturi umane?
Ne-am săturat să fim înjunghiați!
- Buddy! - Scuze.
Ce încerci să spui, Guy?
Încerc să spun că nu e nevoie să fie așa în orașul ăsta.
Lucrurile pot fi diferite.
Cum?
- Pentru început, poți lăsa mâinile jos. - Da.
Așa! Asta e. Da.
Mai forțează-te. Așa!
- Respiră! Așa! - Fă-o! Fă-o!
- Nu, n-ai să vezi. - Nu.
Nu mi se pare firesc. Dacă vine cineva înarmat?
Dacă am mâinile sus, scutesc timp.
Dar dacă tipul înarmat nu vine?
- Ce? - Ce?
- Există mereu un tip înarmat. - Atâția tipi înarmați!
Oameni buni, dacă lumea noastră n-ar trebui să fie atât de înfricoșătoare?
Dacă am putea s-o schimbăm?
Millie! De câte ori pe zi se jefuiesc bănci în lumea ta?
Mai niciodată, Guy.
Și cadavre, Millie?
- Ce? - Vezi multe?
Câte pe oră?
Niciunul pe oră, Guy.
Dar violență cu arme? Vezi multă violență cu arme în lumea ta?
De fapt, asta e o problemă, Guy. E o problemă foarte mare.
- Nu mă așteptam la asta. - E adevărat. E foarte nasol.
Ideea e că nu e nevoie să fim spectatori ai propriilor vieți.
- Putem fi orice dorim. - Nu putem fi toți ca tine, Guy.
Nu e adevărat.
Ce e în mine e și în voi.
Ce?
E în fiecare dintre voi. Vă dezvoltați.
Vreau mai mult în viață decât să fac cafea. Vreau să fac...
- Un cappuccino. - ... ceva ce aduce o schimbare în lume.
- Mult, mult mai bine. - Și un boba cu ceai verde.
- Doamne sfinte! - Exact!
Bravo, fato!
Doamne, ești uimitoare!
Dacă aș putea trece de apa aia, există o lume acolo unde am putea fi liberi.
Unde putem decide cine vrem să fim. Unde putem conta.
Dar trebuie să luptăm pentru ea! Împreună.
Da!
Voi ați făcut mereu ce vi s-a cerut.
- Dar porcăria asta se termină azi. - Da!
Nici nu vreau să știu ce se întâmplă acum! Dar îmi place!
Îmi place!
- Îmi place! - Și mie! Hai, veniți încoace!
Adunați-vă! Uitați ce o să facem! Toată lumea aici!
Toată lumea la pământ!
Alo!
Unde naiba e toată lumea?
Alo!
Unde sunt toate PNP-urile?
Uitați, joc Free City de vreo 3 ani deja.
N-am mai văzut așa ceva.
Până de curând, nici nu știu dacă am observat dacă lipseau câteva PNP-uri?
Și nu știu dacă asta e o teorie Reddit trăsnită,
dar unii spun că Tipul în Cămașă Bleu nici nu e un jucător.
- Ci că e o IA. - IA?
O IA reală. Știți voi, vie.
De-asta Tipul în Cămașă Bleu e viral peste tot.
Antwan, dacă te uiți la asta, te rog, repară jocul.
- Și adu-l înapoi pe Tipul în Cămașă Bleu. - Dumnezeule!
Antwan, ar trebui să vezi asta.
Și tu ai încercat să-l furi de la mine cu tipa aia Molotov.
- O cheamă Millie. - Cine?
Millie.
Am prins-o. Am prins-o! Te-am prins! Te-am prins!
Mouser! Pune-l pe ecran. Acum. Afișează-l.
Asta e. Hai, mai repede.
Da, uite-l acolo.
Se plimbă prin Free City cu o jucătoare pe nume Molotovgirl.
Alias Millie Rusk.
- Millie Rusk? Fosta parteneră a lui Keys? - Da.
Tot ea încearcă să intenteze o aiureală de proces,
pentru că e disperată să ia o parte din Soonami Kwan.
Expulzeaz-o pe Molotovgirl acum.
Încerc. Mă străduiesc cât pot, dar contul ei e fals.
- Femeia asta e excepțională. - Atunci omoar-o în joc.
„Ce?” Da, asta am spus. Omoar-o!
Dă cu tot ce ai în ei, bine? 5 insigne, G.
Da, doar o problemă.
- Nu avem nimic. - Ce tot spui, Willis?
Nu avem nicio apărare.
Nu avem poliție, armată, nimic.
Asta am încercat să-ți spun. Parcă fiecare PNP a intrat în grevă.
Am un latte matcha mare cu spumă din lapte de ovăz, demicafeinizat, cu scorțișoară!
Asta e a mea.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Noroc!
Pe ei, Guy!
E ca o grevă digitală.
Nu, nu e.
Fac asta intenționat. Face parte din planul lor.
Știi ce o să facem? O să-i omorâm în joc.
Oprește renașterile. Omoară-i de tot acum.
Dar orice jucător care moare nu va mai juca niciodată.
O să înnebunească.
Nu-mi pasă.
Dle? Dle, doar ca să fie clar, îmi spuneți că-i dăm drumul?
Încerci o glumă, că ne crezi prieteni și crezi că suntem într-o bandă împreună?
- Da. Da, exact asta încerc. - Super! Suntem o echipă.
- Ne-ar trebui o lozincă, bine? - În regulă.
- La 3. 1, 2, 3... - 1, 2, 3.
Treci înapoi la muncă!
Să mi-l găsească cineva pe Keys!
Bine, oameni buni, l-ați auzit. Îi dăm drumul.
Asta nu e bine.
Știe unde ne ducem.
Bine, l-am găsit. Nicio grijă.
Vrei 4 roți în față?
Na de-aici! Bum!
Iepurele vine după tine. Prădător de vârf.
Uite așa. Vă uitați? O să-l spulber pe prostul ăsta.
Haide, haide, haide!
Keys, dacă ești acolo, puțin ajutor, te rog!
Doamne!
Cine a făcut asta? Cine face asta?
Nu vă jucați cu mine! Pe bune! Sunt mult prea stresat!
Haide!
Hai, hai, hai!
Am verificat la pază. Keys nu a părăsit clădirea.
Se pare că ai făcut tot posibilul. E timpul să renunți? Asta vrei?
Nu, simt că vrei să continui. Mă întorc.
Habar nu am unde fug fraierii ăștia.
Eu, da. Țărmul sudic. Plaja Asasinului.
Asta e o prostie. Nu e nimic acolo în afară de apă.
Jocul nici nu te lasă să treci de linia țărmului.
Doar dacă nu e ceva acolo.
Antwan, e ceva acolo?
La naiba cu asta! Tocilari artiști...
- E timpul pentru Dude. - Încă lucrăm la el.
Și eu am lucrat la el. E perfect. Băgați-l pe Dude în joc acum!
Faceți-o! Are jumătate de creier.
Abia e scris, dar, sigur, începeți încărcarea.
SE ÎNCARCĂ DUDE
- Ce-ar trebui să facem acum? - Acum Keys ne găsește un pod.
Ai venit după cuțitele pe care mi le-ai înfipt în spate, frate?
Ai ajutat-o pe Millie Rusk în tot acest timp. Îți caută construcția.
Ce construcție, Antwan? Nu e ca și cum ne-ai folosit codul, nu?
Și, dacă nu l-ai folosit, cum ar putea fi construcția noastră originală în joc?
Sau îmi scapă ceva?
Lăsați-ne.
Bine, Keys, hai să vorbim pe șleau.
Dacă aș fi lansat jocul vostru prostesc, ar fi fost un eșec.
- Antwan, nu știi dacă ar fi eșuat. - Ba știu.
M-am uitat la cifre, la trafic, la grupurile de referință.
Ți-a trecut vreodată prin minte că unele lucruri contează mai mult decât cifrele?
Ce contează mai mult decât cifrele? Banii?
Yo, dacă n-ai auzit încă, frate, banii sunt tot cifre.
Nimic nu merită mai mult decât cifrele!
- Ar trebui să-mi mulțumești! - Eu ar trebui să-ți mulțumesc?
Ce zici de profitul obținut din munca noastră?
Ți-ai ales partea, micule Padawan.
Și acum e timpul să-ți ocupi locul lângă împărat.
Mă înțelegi, frate?
Da, te înțeleg... frate.
Ceea ce mă duce la asta.
Mersi, Keys.
Ce naiba a fost asta?
Antwan, lucrurile o iau razna.
Am crezut că ești mai deștept de-atât, Keys.
Ești, clar, concediat, știi asta.
Și tu, ce mai caută ea în joc?
- Expulzează-i pe toți. - Stai, vrei să expulzez toți jucătorii?
Scoate-i din joc, acum! Anulează toate conturile de jucători.
Și unde naiba e Dude?
Paza! Dați golanul ăsta afară!
Guy!
Millie!
- Mă scot din joc. - Ce se întâmplă?
Totul ține de tine acum. Toată lumea se uită. Trebuie să mergi mai departe.
Stai, stai, stai! O să te mai văd?
Da, dacă treci podul ăla.
Arată tuturor construcția noastră. Asta e dovada.
Dacă faci asta, s-a zis cu Antwan.
O să reușesc.
DECONECTAT
O să reușesc.
Ce naiba?
DECONECTAT
Ce se întâmplă?
STREAMING IN DESFĂȘURARE
ÎNCĂRCARE COMPLETĂ DUDE
Bun, să ne amintim toți acest moment, înainte să fim concediați.
Lozincă.
Lozincă?
Ce? N-am avut timp să mă gândesc la una.
Deși „lozincă” ca lozincă e o lozincă foarte tare.
Ridică-te, Guy! Ridică-te!
O, nu, nu, nu!
Guy, am venit să te salvez.
Cine e ăsta?
Nu știu.
E nemaipomenit!
Adică, e exact ca tine,
dar mult mai bun.
Mult, mult mai bun.
Mulțumesc.
- Nu, nu e un compliment. - Eu nu l-aș atinge, Buddy.
Cum n-ar trebui să-l ating? Nu te superi, nu?
Și eu sunt prietenul tău.
Da, cred că o să... te lovească.
Lovește atât de tare! Dar are niște mâini atât de fine!
- Fii tare! - Bine. Pa!
Hei, sunt ca o pană pentru el.
Nu, nu, nu! Nu!
Ridică-te, Guy! Ridică-te!
- Gata joaca! Lozincă. - Nu știu ce înseamnă asta.
Hai, omule! Ridică-te!
Ridică-te!
Trei lucruri iubesc în viață.
Să snopesc, hotărârea și al treilea lucru aici.
O, la naiba!
Activează lovitura mortală.
Pa, Guy!
La naiba, aia e o lovitură mortală.
Ridică-te!
Mamă, vine cu o lovitură mortală!
Ridică-te, Guy!
Ce naiba?
Asta a fost belea!
Stai, aia e...?
Aia e...?
Da! Aia e o sabie laser, Dude.
Aia e o sabie laser?
Da.
Guy!
Da!
Da! Așa! Ridică-te, Guy! Haide!
Așa!
Le vezi pe toate acum? Da?
Da, chestii lucioase peste tot.
Da, așa. Du-te după ele.
Multe snackuri micuțe.
Da, nu e dansator. Nu.
Fii liber, varianta mea mai bună!
Vino!
Unde mergem?
Nu-i putem lăsa să treacă podul.
Vrei să termini asta cu mine?
Nu știu ce se întâmplă, dar, da, sunt cu tine, ce naiba?
Să mergem!
Keys Serverele!
Antwan, hai, omule.
Ce facem aici?
- Unde sunt serverele cu Free City 1? - Nu. Antwan, ce naiba faci?
Dacă trec de orizont până la construcție, pierd totul!
- Deci le-ai furat codul. - Bun venit în conversație, istețule!
Unde sunt serverele alea?
- Toate astea sunt, dar încerc să înțeleg. - Toate astea? Ăsta?
Da. Cum ai...?
Fugi!
Antwan!
Oprește-te!
Agent Johnny!
- Haide! - Haide!
- Ce server are oceanul și restul podului? - Nu-ți spun.
- O să-l distrugi. - Da. Pentru că e jocul meu.
Doar că nu e. E jocul lui Keys.
Tu n-ai făcut nimic.
Și ia ghici! Keys e prietenul meu.
Paza!
Însoțește-l pe acest fost angajat din incintă.
Îți poate spune pe numele adevărat.
Guy!
- Buddy! Buddy! - Nu, nu! Nu te opri!
Du-te fără mine!
Mi-a fost frică toată viața!
Dar acum nu-mi mai e frică.
Îmi pare rău.
Mie, nu.
A fost cea mai tare zi din viața mea.
Du-te la construcția aia!
Arată-le că și noi contăm.
Paznicul ăla a fost un erou.
Ai reușit!
Da! Da!
Suge-o, Antwan!
Antwan, oprește-te!
S-a terminat.
A ajuns.
A scos la iveală construcția originală, s-o vadă toată lumea.
Probabil o să câștigi procesul.
- Pare probabil. - Super.
Și uite care e chestia, frate. Uite care e chestia.
Am aici toate lucrurile la care ții.
Bucata rămasă din Free City, toți prietenii tăi din fundal,
inclusiv pe iubitul tău digital.
Ultimul server.
Uite, vreau doar lumea pe care am construit-o și pe oamenii din ea.
- Și Antwan ce primește? - Tot restul.
Adică? Prefă-te că sunt prost.
Ai drepturile la codul nostru, profitul, doar dă-mi ce-a rămas din Free City.
Lasă-mă să construiesc lumea mea.
Și Free City 2? Free City 3?
- Și toate derivatele ce urmează? - Toate ale tale. Doar lasă toporul jos.
Știi că e cea mai proastă învoială din istoria învoielilor proaste, nu?
Ai renunța la milioane de dolari.
De ce ar face cineva asta?
Pentru că eu și Keys am creat ceva grozav.
Și nu am nevoie de bani sau faimă ca să-mi demonstrez asta.
Nu-ți mai joc jocul, Antwan.
E timpul să-l joc pe-al meu.
S-a făcut?
Popular astăzi și nu în sens bun.
Vânzările pentru Free City 2 continuă să scadă
cu numeroase raportări de erori de cod și întârzieri în jocul online.
Fondatorul luptător de la Soonami, Antwan Hovachelik, se află în vizor.
Vizor.
E în vizor și luptător.
Suntem prea ocupați ca să jubilăm.
Sunt o victimă! Sunt o victimă!
Apropo de ocupați, am dublat numărul de vizitatori unici.
E uimitor.
Cine ar fi crezut că atâția oameni
ar urmări personaje de jocuri video în loc să tragă în ele?
A, da, noi.
Da.
Știi, ești drăguț când te lauzi.
Antwan iese!
Între timp, jocul Free Life devine repede jocul independent cu potențial mare.
Jucătorii roiesc în jurul acestui joc de observație,
unde interacționează în pace cu unicul Tip în Cămașă Bleu,
care nu mai e în fundal, ci un prieten digital.
Mills...
Vrei să bei o cafea cu mine?
De fapt, o să intru iar în joc.
Cafea?
Bine. Da. Sună bine.
Îți aduc eu una.
Keys...
Știu, cafea medie, lapte, două pliculețe de zahăr.
Da.
MolotovGirl Parola
Bună, Randy! Milton.
Mă întrebam când o să te văd din nou.
- Viața a fost haotică în ultima vreme. - Ar trebui s-o vezi aici.
Vorbim de înghețată cu aromă de gumă gratuită pe viață.
Bună!
Uite, Guy...
E mai greu decât credeam.
Lasă-mă pe mine s-o fac.
Guy...
... ești de vis.
Gustul tău în cămăși bleu și superstaruri muzicale cu 5 octave
e extrem, extrem de atrăgător pentru mine.
Dar nu-mi pot petrece tot timpul cu tine.
Am creat lumea asta, dar nu-mi pot trăi viața în ea.
Vezi? A fost atât de greu?
Și tu ce o să faci?
Orice vreau. Datorită ție.
Nu mai sunt blocat într-o buclă. Și nici tu.
Te iubesc, Millie.
Poate asta spune programarea mea, dar ia ghici...
Cineva a scris programul ăsta.
Eu sunt doar o scrisoare de dragoste pentru tine.
Undeva acolo e autorul.
Tu l-ai adus la viață. Tu l-ai adus la viață.
Și era în viață pentru că a întâlnit persoana pe care a așteptat-o o viață.
Și a trebuit s-o fac veridică, așa că...
... am bazat-o pe...
... tine.
Femeia visurilor lui...
... era la fel ca a mea.
Îi plăcea înghețata cu aromă de gumă și leagănele,
și avea un obicei foarte drăguț, dar ciudat
de a fredona mereu o melodie clasică a lui Mariah Carey.
Tot timpul... o repeta.
În sfârșit!
Keys!
Ce...?
Ești bine, micuțule Guy?
Pari... adjectiv.
Sunt foarte bine. Poți să mă lași jos, apropo.
Mulțumesc. A fost plăcut.
Nu, sunt foarte bine. Ești grozav, Dude.
Mi-e doar dor de prietenul meu cel mai bun.
Făceam aceeași plimbare împreună în fiecare zi.
Doar că el purta o cămașă. Și putea spune o propoziție întreagă.
Eu pot ridica o propoziție.
Da, asta nu e deloc același lucru.
Râd mai tare!
Guy?
Buddy!
Nu!
Dumnezeule! Guy!
- Buddy! Credeam că te-am pierdut! - Nu!
Fugeam pe un pod ciudat spre nicăieri, crezând că viața mea lumească s-a sfârșit.
În secunda următoare, m-am trezit că zbor
cu niște praf magic, de zână,
după care am căzut în bucata asta ruptă din rai.
Doamne, ce-mi place aici!
De fapt, acum câteva zile, am călărit un centaur.
Poate sună ciudat,
dar am călărit un tip jumătate om, jumătate cal,
sau ce-o fi ăla centaur, am făcut-o.
- Și eu am călărit un tip! - Gest prietenos!
Atât de prietenos!
Haide, vino aici!
- O să ne îmbrățișăm? - Vin la tine!
- Ba nu, vin eu la tine. - Ba da!
Vino încoace! Vin la tine!
Te trag la mine!
- Buddy, mi-a fost dor de tine! - Unde e banca?
Nu există nicio bancă.
Și ce facem?
Orice vrem.
- Bună, băieți! - Bună, Guy!
Resincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro