Obrada by: www.exyu-subs.com
Provincija Howe Nghia Vijetnam 1966
Dan, tvoja puška. -Sve ih pobijte.
Tko je dugokosi? -Elsberg...
Radi sa Langsdaleom u veleposlanstvu. Motritelj je.
Idemo. -Idemo!
Čuvajte se. -Sretno.
Bravo-2-7, ovdje Kilo-4-tango.
Poziv na paljbu. Mreža: 298471.
Legni.
Drži se, prijatelju. Sredit će te.
Ne brini, izvući ćemo te odavde.
Tajnik želi popričati. Hoćeš poći za mnom?
Reci predsjedniku što god hoćeš. Pročitao sam Elsbergove izvještaje
i kažem ti, to nije istina.
Dan, poznaješ g. Comera.
Raspravlja sa predsjednikom o ratu i on smatra da smo napredovali
u zadnjih par godina, ali prema mojim izvještajima, stvari su se pogoršale.
Nijedan od nas nije bio na bojištu. Ti jesi. Je li bolje ili gore?
G. Tajniče, ja sam najviše impresioniran
time koliko su stvari ostale iste. -To i ja govorim!
Pošaljemo još 100.000 vojnika na bojište i stvari nisu bolje?
Meni to znači da su stvari gore.
Hvala ti, Dan.
G. Tajniče! -Gospodine.
Kako ste putovali, gospodine? Gospodine?
Dobar dan, gospodo. Nemam
pripremljene opaske, ali ću rado odgovoriti na vaša pitanja. Jime?
G. Tajniče, pitam se da li ste zbog puta optimističniji,
ili pesimističniji zbog ovog rata i naše sposobnosti u pobjedu?
Danas vam mogu reći da je naš napredak u proteklih 12 mjeseci
nadišao naša očekivanja. Ohrabreni smo onim što vidimo u Vijetnamu.
Napredujemo u svakom pogledu.
Naročito mi je drago što je Bob Comer išao sa mnom,
da se uvjeri da pokazujemo poboljšanje u svim aspektima ratovanja.
Derick...
ODNOSI SAD - VIJETNAM 1945 - 1967
VIJETNAMSKA OPERATIVNA GRUPA URED MINISTRA ODBRANE
Laku noć, Dan. -Laku noć, momci.
Jesi li dobro?
Da, učinilo mi se da sam zaboravio nešto. Nisam.
Iduća lijevo, na Melroseu.
OPRAVDANJE ZA RAT - JAVNI ISKAZI Administracije Trumana, Eisenhauera i Kennedya
Posvetili smo se cilju pravednog i mirnog poretka u svijetu,
preko Ujedinjenih Naroda. -3. svibanj 1950.
Predsjednik Truman je odobrio 10 milijuna dolara vojne pomoći Indokini.
OPRAVDANJE ZA RAT Eisenhauerova administracija, 1953 - 1960
Američko vodstvo i prestiž zavise od toga kako koristimo silu
u interesu svjetskog mira. -Brine me paragraf 6,
koji omogućuje kontrolu na generalnim izborima u Vijetnamu.
Kao što svijet zna, SAD nikad neće započeti rat.
11. svibanj 1961. Predsjednik Kennedy naređuje punu istragu
Ministarstva odbrane o mogućem angažmanu snaga SAD-a u Vijetnamu.
Nećemo slati američke momke
15.000 km od kuće
da rade ono što azijski momci mogu sami da rade.
Predsjednik Johnson je reafirmirao Kennedyevu politiku
da se vojne operacije pokreću pod bliskom političkom kontrolom.
STROGO POVJERLJIVO
Washington, Okrug Kolumbija
Možemo li ponoviti brojeve još jedanput?
Koliko dionica prodaje tvrtka? -1.35 milijuna. -Kretanje cijene?
Između 24.50$ i 27$ po dionici. -I nije neka velika razlika.
Za njih nije, ali bankari uvijek manipuliraju cijenama.
Ali za nas, to je preko 3 milijuna,
a to su plate za 25 dobrih novinara u narednih 5 godina.
Odlično. Ali zašto ih potrošiti na redakciju?
Manje si profitabilnija od Gunetta, Knighta i Ridera.
Oni drže monopol na novine u manjim gradovima.
Naši čitaoci su vođe. Obrazovani su. Zahtijevaju više.
Zato ulažemo u dobre novinare.
I zato... -Zato jer kvaliteta i profit idu ruku pod ruku.
Vidiš? Znaš to. -O, Bože.
Nisam sigurna da znam. -Trebao bih na doručak.
Ne želim da se Paul i Arthur previše unervoze na sastanku. -Ne.
Sretno. -Hvala ti, Fritz.
Vidimo se u centru. -Vidimo se. Misliš li da je ovo neophodno?
Da, mili. Da ih samo čuješ kako pričaju na tim sastancima.
Kao da pričaju strani jezik. -Mislim na privatizaciju tvrtke.
Čini se da nam... fali novca.
Jedva smo u stanju plaćati. -To je posao novina. -Naših novina.
I trebamo javnu ponudu da ostanemo u poslu i nastavimo rasti.
Tako Fritz kaže. I kaže da obitelj može održati kontrolu ako...
Uglavnom, nisam sigurna da bi ti djeda htio da se odreknemo ikakve kontrole.
Halo? -Gđica Graham? -Da, ona je.
Načelnik stožera vas treba.
Tko je? -Holdeman.
Gđo Graham, Bob Holdeman. -Da, molim.
Imamo problem ovdje.
Isuse.
Jako mi je žao. Oprosti. -Dobro jutro.
Kasnim. Morala sam sve iskupiti i...
Onda sam primila neočekivan poziv. -Čemu torba?
Bene, rekla sam ti...
Danas se nalazimo sa bankarima. -Da, tako je.
Kladim se u sav novac iz novčanika, da si jedina iz odbora
koja je pročitala njihove besmislice. -I vjerojatno jedina koja mora.
Što misliš o Neilu Sheeanu?
Njegove reportaže o Vijetnamu su izvanredne. Zašto?
Pokušavaš ga preoteti od Timesa? Nisam sigurna da ga možemo priuštiti.
Nije ništa napisao već 3 mjeseca.
Misliš da je na tragu nečeg? -Vidio sam Abea prošli tjedan
i djelovao je izrazito samozadovoljno. -Zar nije uvijek takav?
I tko je to bio? -Tko? -Neočekivani poziv.
Počela sam sa nevažnim. Bijela Kuća. Holdeman je zvao. -Je li?
Predsjednik je odlučio
ne dati Judith akreditaciju da izvještava o Nixonovom vjenčanju.
Isuse. -Kažu da možemo poslati drugog novinara. -Je li?
Ne mogu vjerovati. -Znam, ali... -Isuse.
Ali što? -Ne krivim predsjednika za ovo. -Ne?
Da li bi htio da Judith izvještava o vjenčanju tvoje kćerke?
Tek joj je 10 godina. -Uprskala je kad je upala na Julijin prijem.
To joj dođe kao kazna. -Pero joj je tako oštro. Naravno da je kazna.
Usporedila je Trishu Nixon sa kornetom od vanilije.
Jeste. -Da. Zašto bi njen otac htio da izvještava o vjenčanju njegove kćerke?
Ma, daj. -Samo...
Jesi li siguran da je ovo prikladno? -Sad ćemo opet raditi ovo?
Ne, nova sekcija o stilu i izvještavanju o zabavama
zna biti zlobna. -Rješavam to. Tražim novog urednika.
Tražiš li? Znam da sam pričala sa tobom o ovom.
Gubiš čitateljice.
Mislim da se više trebaš fokusirati što žene... -Ne miješaj se!
Ti...
Ovi doručci su tvoja ideja. -Znam, a ti si izdavač
i moj šef.
Cijenim informacije, ali sam te čuo i prva tri puta.
Mislim da postoji drugi način da umirimo odnos sa Bijelom Kućom.
Možda bi trebali poslati nekog drugog.
Ne. Neću slati drugog novinara. -Nisu to ozbiljne vijesti, već vjenčanje.
Ne bilo kakvo, već kćerke predsjednika SAD-a.
Ne smijemo dopustiti da administracija diktira izvještavanje zato što ne vole
ono što pišemo o njima u novinama.
Pitam se da li Abea zanima
tko izvještava o vjenčanju za njegove novine. -Briga me što on i Times misle.
Lažem, boli me jedna briga. One retromingent rat's ass.
Reci im da je od Sheehana. Trči. PROJEKT X
Od Sheehana je.
Abe, evo ga.
Roder ima Nixonov rad na drugom mandatu.
Osless ima nešto o vojnicima koji kupuju heroin u Sajgonu, ali
Rider ima FBI-evu listu potencijalnih prevratnika.
Sačuvaj to za poslijepodne. Trebaju mi Chall i Judith.
Judith! -Je li to prava lista prevratnika?
Da. Hoover i Ministarstvo pravde čuvaju kopiju. Tisuće imena.
Jaylynn je čula da Bijela Kuća raskida sa Judith. -Radim na tome.
Uredništvo bi se trebalo oglasiti. -Sad sam čuo da netko radi na tome.
Ako Bijela Kuća zauzima takav stav, zar ne misliš da trebamo iznijeti zahtjeve?
Jesi li vidio Sheehana na Kissingerovoj press konferenciji?
Ne. -A to sa Al Haigom?
Ne, Times je poslao novog klinca. -Novi klinac.
Misliš da je Sheehan na tragu nečemu? -Da.
Nil zna ponekad nestati. -Ne, kažem vam. Ima nešto.
Da istražim to? -Ne, to nije posao za tebe. Stažisto!
Radiš li na nečem važnom? -Ne, g. Bradly.
Sve što radimo u Postu je važno.
Evo ti 40$. Idi prvim vlakom do New Yorka,
pa u Timesovu zgradu. Ne govori za koga radiš. Nađi Sheehana.
Nil Sheehan? -Da. Saznaj na čemu Nil radi.
Je l' to zakonito? -Što misliš čime se mi bavimo?
Uzmi račun za karte. -Da.
Jutro, gđo Graham. -Jutro.
Zdravo, svima. -Gđo Graham.
Jutro. -Jutro, Arthure. Zdravo.
Svi su ovdje. Kako si ti, moj Galahade?
Hvala ti.
A ja sam bio jedini koji je donosio zadaću u školu.
Mislim da smo svi ovdje. Da počnemo?
Zar niste upali na vjenčanje druge Nixonove kćeri da dobijete priču?
Dobila sam priču, ali nisam upala. -Ne, samo na prijem. -Postoji razlika.
Ne i za mladenkinog oca. On plaća sve. -Mislim da američki narod plaća.
Super, uradimo priču o tome. -Judith bi trebala opet upasti.
Nisam upala na vjenčanje. -Kako bi ti to nazvala?
Nazvala bih to iscrpnom reportažom. -Dajte, svi.
Kako ćemo izvještavati o Nixon-Koks vjenčanju?
Tko će još biti tamo? -Judith ima spisak gostiju. -Mislim, od novinara?
Times, San, Globe i međunarodni novinari. -U redu.
Znači, nazvat ćemo ih sve,
reći da nas je Nixon isključio i onda tražimo njihove bilješke.
Nema šanse da mi to itko da. -Bit će to čin solidarnosti.
Branit će prvi amandman.
Reći ćemo da je jedini način da zaštitimo pravo na objavljivanje,
da objavimo.
Ne razumijem. Rekao si da smo postavili cijenu na 27$.
Ne, već da ima raspon. A i potražnja je slaba.
Zašto ne staviti 26$? Ili čak 25$?
Paule, mislimo da bi cijena od 24.50$ bila mudrija. -To je samo par dolara.
Nije to par dolara. To je 1.35 milijuna dionica...
... i to ti dođe...
3 milijuna.
Preko 3 milijuna dolara manje, a to puno znači novinama.
Koliko je to novinara? -25. -Ne opterećujmo se...
Mora da je poprilično. -Barem 12. Fritz?
25 novinara. -25 novinara?
25 novinara. -Gospodo, znamo da nije idealno,
ali par naših ulagača se povuklo zbog prirode naše tvrtke.
Ne vole novine? -Vole Gunnet, Knight i Rider,
ali ih brine vaša sposobnost da napravite ozbiljan profit.
Kvaliteta dovodi do profita
Gunnet, Knight i Rider drže monopol na malim tržištima. Zato su profitabilniji.
Čitava poanta ponude je da se raste,
dok ulažemo u kvaliteta novina. Kay i ja smo ozbiljno pričali o tom.
I vjerujemo da će poboljšanje kvaliteta
dovesti do veće profitabilnosti.
Jadno. -I više od tog.
Događa li se da bankari stalno smanjuju cijenu
za njihove institucionalne ulagače? Fritz, zar nismo o tome razgovarali?
Obitelj treba da se odrekne malo kontrole
i ponudi još jedno mjesto u odboru. -Apsolutno, ne.
Ovo nije iznenađenje, Fritz, još od Phillove nesreće. -Arthure.
Bez uvrede, Kay, jadno je to,
ali kupci se očigledno boje da žena bude glavna i bit će teško to prodati.
To su lokalne novine, skromnih marži i ambicija.
G. Bradly ne bi složio sa tim opisom. -Naravno, ona mu krpi budžet.
Amelia, zovi moj ured. Reci im da ću propustiti ručak u Aussiedenthalu.
Naravno, g. Parson. -Još 12 novinara i to zbog čega?
Da budemo kao Times? Da se pretvaramo da imamo isti kvaliteta?
Dogovori piće u 17:00, kod Jeffersona. -Arthure, Kay je u pravu. Lassard hoće
da postigne bolji dogovor, tako što će nas stisnuti.
A što misliš zbog čega? -Bankari su. -Zato žele veću kontrolu.
Žele garanciju da neće proćerdati sve to.
Fritz, Kay priređuje sjajne zabave, ali njen je otac dao novac njenom mužu.
Jedini razlog zbog kojeg ona vodi stvari je zato što je Phil mrtav.
Nemoj me pogrešno shvatiti, ona je divna žena.
Otarasila se Ala Friendlya i dovela pirata
koji samo šteti našim maržama. Ne možeš biti iznenađen što se kupci brinu
da ona nema odlučnost da napravi ozbiljan profit.
Kay, odluka je tvoja. Moje mišljenje je,
da ako želiš da ovo bude više od obiteljskih novina,
to mora biti više od obiteljskog posla.
Hvala ti na iskrenosti, Arthure.
U redu.
Sve spremno? -Sve, g. Parson.
Nesreća...
To nije bila nesreća.
Ne razumijem zašto ljudi zovu Phillovo samoubojstvo nesrećom.
Da se osjećaju bolje?
Ili misle da su...
Ljubazni? Ne znam.
Misliš li i ti da trebam prepustiti još mjesta u odboru?
Naravno da ne.
Bit će sve u redu.
Ovaj pasus
u prospektu koji sam danas pročitala...
A, da.
"U slučaju katastrofe ili katastrofalnih događaja
prilikom javne ponude,
tvrtka Lassard Phreres zadržava pravo na otkazivanje izdanja."
To je nestandardni dio ugovora. Uobičajeni ugovorni jezik.
Znači, bankari bi se mogli povući?
Samo ako dođe do prave katastrofe. Bena udari kamion...
Nestane tinte za novine...
Kamion obiđe blok i opet udari Bena.
Misliš da je jedno od to dvoje moguće. -Ne mislim.
Nixonova Bijela Kuća je osvetoljubiva.
Jutros su nam zabranili da izvještavamo o vjenčanju Trishe Nixon.
Nekako sumnjam da će to podići nivo katastrofe. -Vjerojatno neće, ali
kad se Ben odluči za haranje,
nije teško zamisliti nešto ozbiljnije.
Katastrofalni događaji...
... se događaju. -Da, ali pravo na otkazivanje je sedam dana.
Sedam dana od javne ponude.
Sedam dana nakon što oglase zvono u utorak,
dogovor je pao.
Bit će sve u redu.
"Sve vijesti pogodne za štampanje" NEW YORK TIMES
Znaš li na kojem katu je redakcija? -Petom.
Ne, šestom.
Misliš da nije pod Pakistanom?
5 milijuna izbjeglica bi mogle destabilizirati Zapadni Bengal.
Linndsey sutra zadaje završni udarac. Kako će srezati 100 milijuna?
Bit će krvi posvuda.
Čuo sam da su gradonačelnici isprašili Nixona u Philadelphiji.
Rekao sam ti da su ti tipovi nasilni. -Pogledajte ovo.
Jeste li vidjeli onu otmicu? -Misliš da je 6 stranica dovoljno?
Imamo tri rubrike na naslovnoj. Prihvaćam.
Na letu? -Letu. -Mogu li ti pomoći, prijatelju?
Dostavljam paket g. Mitsonu. -Matson. Pobrinuti ću se da ga dobije.
Poznavao sam par
čija je jahta doživjela brodolom na Južnom Pacifiku. Tišina.
Znam par čija je jahta doživjela brodolom na Južnom Pacifiku.
Turobno je i čovjek pita: "Da li će se testament pobrinuti za djecu?"
Žena klimne. "A tvoju majku?"
Da. Dobro. "Jesmo li donirali Nixonu?"
Žena klimne glavom. Da.
"Jesmo li založili ili dali? Založili smo."
"Hvala Bogu!", poviče čovjek. "Nixon će nas naći! Spašeni smo!"
Kad smo kod Nixona, pričao sam sa Kissingerom
koji je spominjao ukidanje embagra Kini.
Uvjeren je da je to mudar geopolitički potez. -Ovo nam je znak, dame.
Netko za ovim stolom stručnjaka mora znati što su naumili.
Pitam se što bi njegov prijatelj, Joe McCarthy rekao.
Nova sekcija o stilu je napravila divan članak o Lawrenceu Durellu.
I vrijeme je da imaju dobar članak. -Mislim da su se poboljšali.
Čujem da radi na novim romanima. -A ja da traži četvrtu ženu.
Jedna od rijetkih osoba koja bi se dodvorila Kini, bez političke štete.
Je li Nixon toliko pametan? Ne smije se mojim šalama.
Kay, ne znam kako uspijevaš. Kako sve uzdržavaš uz tvoj posao.
Moraš pročitati njenu knjigu. -Kay, možemo li popričati?
Jesi li imala priliku pročitati njegovu...
Je li sve u redu? Je li Margot dobro? -Da, u redu je.
Procedura je dobro prošla. -Odlično. Mislila sam...
Htio sam ti reći i hoću da to prvo čuješ od mene.
Sutra u Timesu izlazi članak o meni.
Nije baš lijep.
Ja bježim? Znaš me bolje od tog.
Tri dana i tri noći ni glasa od tebe. -Bio sam zauzet.
Koliko znam, možda ležiš negdje u jarku sa nožem u leđima. -U jarku?
Gle, srce, reći ću ti što se dogodilo.
Bio sam u Birminghamu.
Halo? -Zdravo, Bene.
Zdravo, Kathryn. -Oprosti što te gnjavim kasno, ali slušaj.
Jesi li napravio napredak sa g. Sheehanom?
Ne, nisam.
Upravo sam imala čudan razgovor sa Bobom MacNamarrom.
Mislim da Times sutra ima veliku priču.
Dovraga. -Nije mi dao detalje, ali
Bob kaže da je poprilično štetan po njega...
Bene! Imamo ih!
Imamo ih.
Da, odlično. -Sretni par. -Šefe! -G. Bradly.
Jesi li našao Sheehana? -Ne, ali sam vidio model sutrašnje naslovnice.
Ima velika praznina. Ništa osim imena.
NIL Sranje. -Sranje.
Sranje!
Dajte nam troje. Evo, evo. Hvala.
Hvala.
Vijetnamska arhiva: Studija Pentagona upratila 3 desetljeća umiješanosti SAD-a
General Haig, gospodine. -Zdravo, Al. -Da, gospodine.
Jesi li dokučio listu žrtava? -Ne, gospodine, ali bit će ih malo...
Dobro. Nikakvog drugog interesa u svijetu?
Da, gospodine. Ima vrlo značajan
izvještaj prokletog New York Timesa
o najpovjerljivijim ratnim dokumentima.
Misliš, ono što je procurilo iz Pentagona?
Postoji cijela studija koja je napravljena za MacNamarru.
To je razoran proboj sigurnosti.
Takvom nisam svjedočio. -Što se poduzima po tom pitanju?
Jesmo li znali da to izlazi? -Ne, gospodine.
Imam dr Kissingera. -Henry, sve to mi je nepojmljivo.
Ovo je izdajnički potez gadova koji su to objavili.
Siguran sam da ovo povrijeđuje sve moguće sigurnosne zakone...
Ljude se treba paliti za ovakve stvari.
Isuse! MacNamarra je znao da ne možemo pobijediti '65.
Prije 6 prokletih godina.
Barem imamo vjenčanje.
Je li još nekom dosadno čitati vijesti, umjesto izvještavati o njima?
Imamo li tragove? -Phil iz Bostona
koji je radio za Ministarstvo obrane kad je MacNamarra naručio studiju. -Zovi ga.
Još netko? To je sve?
Moj najbolji trag dolazi od uvodnika?
Izvukli smo tanji kraj. -Daj, Bene, to je jedna priča.
Ne, već 7000 stranica o tome kako Bijela Kuća
laže o ratu u Vijetnamu već 30 godina. Truman, Eisenhower... I Jack.
Lyndon Baines Johnson laže o Vijetnamu, a ti misliš da je to jedna priča?
Radimo naše poslove!
Nađite te stranice!
Možda imam nešto.
Javi mi kad budeš imao... nešto jače.
Idem da pratim svoj trag.
Zašto ne ošišaš šiške? -Mama. -Samo malo. -Zauzeta sam.
Teško je čitati, zar ne? -Možda za tebe jeste.
Nije. Zašto?
Ovo su tvoji ljudi. MacNamarra?
Kennedy i Johnson. -Oni su bili prijatelji tvog oca.
Odletjela si u Teksas sa Lindonom nakon njegove konvencije.
Ti si htjela da vidiš njegov helikopter. -I čim te vidio, pozvao te na ranč.
Htio je potpisati papire...
Poanta je da su te kod kuće čekali Steve i Bill,
koji su imali goste na farmi.
Imala si samo prljavu odjeću u koferu. -Otkud ti znaš?
Uskočila si na Air Force 1... -Nisam. Ti i Livie Pears ste rekli da moram ići!
Uživala si sa Lindonom i njegovom ženom.
Teško je reći...
... ne, predsjedniku SAD-a.
Očekivala si nekog? -U ovo doba?
Nadam se da nisam uranio.
Ne, uopće. Mora da je nešto hitno. -Gdje ti je sestra?
I moje je, draga. Gdje ti je sestra? Hajdemo je pronaći.
Pretpostavljam da si vidjela New York Times.
Ona studija koju je naručio MacNamarra.
Da. -Ako ju je naručio, možda ima i kopiju.
Htio sam ti reći da je naći izvor,
traženje igle u plastu sijena. -Ne trebaju mi metafore.
Dugo nisam pisao, pa sam se jedino tog sjetio.
Trebam kopiju te studije, Kay.
Daj joj loptu. -Izvoli. -Hvala.
Znaš, Bene, koliko god da uživam u dobrom istraživačkom zadatku,
Bob MacNamarra je stari prijatelj.
Prolazi kroz mnogo toga u životu. Vjerojatno je rekao sve što je htio.
Što misliš, zašto? -Zašto? -Zašto?
Zašto priča sa tobom? -Rekla sam da mi je prijatelj.
Priča li sa drugim prijateljima?
Nisam sigurna da cijenim tvoje implikacije... -MacNamarra priča sa tobom
jer si ti izdavač Washington Posta! -Nije istina!
Nije zbog toga. -Htjela si ga izvući. Htjela si ga na svojoj strani.
Ne, Bene. Znaš da to nije moja uloga.
Ne bih se drznula govoriti ti kako da pišeš o njemu.
Kao što ne bih preuzela odgovornost na sebe da mu kažem
da preda povjerljivu studiju,
što bi bio zločin, samo da ti služi kao izvor.
Naš izvor.
Ne. Neću...
... pitati Bobbyja za studiju.
Shvaćam. Imaš odnos sa MacNamarrom.
Zar ne misliš da imaš obavezu
prema novinama i javnosti? -Da te pitam nešto.
Jesi li se i ti tako osjećao kad si prijateljevao sa Jackom Kennedyem?
Gdje je tad bio tvoj osjećaj dužnosti? Ne sjećam se da si ga pritiskao.
Pritiskao sam kad sam morao, nisam samo udarao. -Je li?
Jednom tjedno si išao na ručak u Bijelu Kuću.
Putovanja na Kamp David. I ono pijano rođendansko krstarenje Sekvojom
o kojem si mi pričao.
Teško je povjerovati da bi dobio sve te pozive,
da nisi zadao nekoliko udaraca.
Ulični protesti su izbili širom zemlje nakon objave prepisa
povjerljive studije Ministarstva odbrane u New York Timesu.
Istraživanje naručeno od bivšeg tajnika obrane, Roberta MacNamarre,
potaknula je daljnu debatu o trenutnom ratu u Vijetnamu.
Nakon što je postalo jasno da su i Kennedy i Johnson, Eisenhower i Truman,
obmanuli zemlju o Vijetnamu.
Začuđujuća priča se pojavila u zadnja dva dana
u New York Timesu. -Nećemo vaš smrdljivi rat!
I moj brat Mario kaže,
"Dođe vrijeme kad upravljanje strojem postane toliko gadno,
da moraš staviti tijelo na zupčanike,
na kotače i poluge
i moraš je zaustaviti!" -1, 2, 3, 4!
Nećemo vaš smrdljivi rat! 1, 2, 3, 4!
Da predsjednik ne mora priznati nešto, što cijeli svijet zna.
Večera sa Rosenthalima je u 19:00, u Oak Roomu.
Naći ćemo se sutra u hodniku u 08:00. Imat ćeš vremena da dođeš prije ponude.
I doručka.
Bugdickian. -Harry Rowan ovdje.
Nazvat ću te izvan redakcije.
Oprostite. Jeste li vi bitni?
Ja sakupljam vijesti.
Mislim da imam nešto. -Slobodno.
I oni su izvor priče. -Svaki put kad čitam New York Times... -Ne!
Osjećam se kao da mi netko gura žarač u dupe.
Mislim da imam nešto.
Odakle ti ovo? -Netko ih je ostavio na mom stolu.
Non je tajno predlagao MacNamarri
da isprovocira Sjever, da imamo osnova za eskalaciju.
Ima članak o tome u New York Timesu. Dobar je. Pogledaj.
Daj to nekom tko tipka 91 riječ u minuti.
I neka se odobri. -Bene? -Da.
Mislim da imamo nešto. -Što je to?
Isuse.
Sranje. Jesu li ovo stranice MacNamarrinih istraživanja? -Odakle ti ovo?
Netko ih je ostavio na mom stolu. -Stolu?
Neka žena. -Koja žena? -Imamo preko
100 stranica istraživanja. -Kakva žena? -Hipi žena. Imala je jednu od onih...
Debi, daj mi Bugdickijana. -... suknji...
Upravo je izašao. -... šarenih boja...
Ovo je prava stvar.
Vratili smo se u igru.
Bila je to izbijeljena suknja. -Ovo je naslovnica sutrašnjih
novina. Daj to Marderu. Danas je njegov sretni dan.
Moj Bože, koja zabava.
Rand korporacija. -Harrija Rowana, molim vas.
Ovdje Harry. -Ben Bugdickian ovdje.
Misliš da ti netko prisluškuje telefon? -Mislim da prisluškuju tvoj.
Zašto bi to netko radio? -Da mislim da su MacNamarrine studije procurile iz
Randa, prisluškivao bih njihovog predsjednika.
To je studija Ministarstva odbrane. -Primjerak je poslan Randu na čuvanje.
Dva primjerka, ako se ne varam.
Isuse, to curenje podataka nije došlo od nas.
Siguran si? Po mom iskustvu,
tipovi koji žele to plasirati i imaju petlje da to urade,
posebna su vrsta. Imaju savjest i uvjerenja, ali i ego.
Postoji tip kojeg obojica znamo. Bio je tamo kad i ja. Otišao je nakon toga.
Znaš ti o kome pričam? Zar ti nije on prvi pao na pamet
kad si vidio članak u Timesu?
Gle, moram ići.
Gospodin i gospođa Rosenthal. -Da, vidim.
Bok. -Mila.
Unaprijed ću se ispričati. -Sjajno te vidjeti.
Nije zabavno, Abe. Nervozna sam zbog
sutrašnje Burze. Moram spremiti govor...
Ne, ne. -Tako mi je drago zbog tebe. -Privatizacija je dobar potez za Post.
Razmislite o proširenju. Budite nacionalna novina.
Voljela bih da mi Abe dopusti da kupim dionice. -To je protiv tvrtkine politike.
Ako si nervozna i trebaš razonodu, imam današnji Times. -Abe!
Osim ako ga već nisi pročitala. -Grozan si.
Želiš li popiti nešto? -Bandi se zalaže za stalno bombardiranje.
Misli da će to preokrenuti rat. Ovo je veljača '65.
Da, a u travnju će shvatiti da to neće biti dovoljno.
I Johnson će poslati dva bataljuna. I pazi ovo.
Mijenja misiju sa osiguranja baze, na aktivnu borbu. -Moj Bože.
Velika promjena. Širi rat. -Ali inzistira na tajnosti.
Američkom narodu se neće ništa reći. -Ovo je prava stvar.
Za koliko to možeš napisati? -Do četvrtka.
A da se pretvaramo da si pjesnik, a ne romanopisac?
Valjda mogu nešto sklepati do sutra navečer. -Onda je spremno za srijedu.
Istraži sve što možeš, ali ako ne budemo imali to
do sutra navečer, možemo komotno... -Prekasno.
Što? -Times to već ima.
Naravno da imaju. -"Predsjednik Johnson je 1. travnja 1965. odlučio da
da američke kopnene snage..." -Napisao, Nil Sheehan.
Sheehan je već godinama gad.
G. predsjedniče, pravobranitelj je zvao par puta zbog priča u Timesu.
Misliš tužiti Times? Ja bih tužio
idiote koji su im dali to. Ako možeš saznati tko su. -Da, znam.
Može li se tužiti Times? -Navodno može.
Što se Timesa tiče, oni su nam neprijatelji i trebamo to napraviti.
Kurvin sin.
Abe Rosenthal. -Dobro večer. Vaš što je tamo, gospodine.
Nedvosmisleno, to treba objaviti.
Samo nakon što je Scotty Redstein zaprijetio objavom u Wineyard Gazette-u
Punch je odlučio štampati. -Ne bi imalo isti udar.
Tražili su da se suzdržimo od daljnjeg objavljivanja.
Pravobranitelj je to tražio.
Nixon nas tuži?
Kay, žao mi je. -O, ne.
Bože.
Odoh ja po račun. Nema rasprave, sjedi.
G. Rosenthal je morao otići s poslom.
Stavit ćemo to na njegov račun. -Ne, ja ću platiti.
Mogu li se poslužiti vašim telefonom? -Naravno, madam.
Ima tip kod Randa s kojim sam pričao. Hvalisavac, ali je pametan.
Radio je za MacNamarru. Imao je mišljenja na odluke koje su se ticale Vijetnama.
U redu. -Priča se da je izigran
i to gadno. -Da li bi on imao pristup istraživanju?
Siguran sam da Rand ima primjerak. -Možeš li ga naći?
Mogao bih pokušati.
Gđica Graham na liniji.
Kathryn. -Slušaj...
Imam sutrašnju naslovnu. -Isuse. Opet.
John Mitchell je kontaktirao Times. Predsjednik će izgleda tražiti nalog.
Ne seri!
To znači da smo u igri. Jer ako ugase Times...
Ako ih ugase, nema igre. Igra je gotova.
Svatko bi ubio da riješi ovo.
Naravno, ali ne ako se krši zakon.
Ako federalni sudac zaustavi Times da objavi,
ne vidim kako bi mogli mi.
Čak i da se dočepamo primjerka.
Bene? Imaš nešto?
Ne. -Onda nemamo o čemu pričati.
Ne. Uopće nemamo...
Ali hvala za savjet, gđo Graham.
Što ti još radiš ovdje?
AMERIČKA BURZA
Zdravo.
Kako si, Kay? -Zdravo. Lijepo vas je vidjeti. -Halo?
Tražim Dana Elseberga. -Ne radi više ovdje.
Znate li gdje se nalazi? -Ne znam. Tko je to?
Hvala. -Velika mi je privilegija
poželjeti dobrodošlicu tvrtki Washington Post, u Američku burzu!
I više od privilegije, gđo Graham. Ovo je čast.
Halo, ovdje "Jones". -Tražim Dana Elseberga. -Krivi broj.
Završi ovaj dan.
Gospodo. Hvala što ste pomogli da Washington Post
postane snažnija tvrtka.
Centar za Međunarodne studije. -Tražim Dana Elseberga. -Nije ovdje.
Ali još radi tu? -Da. Mogu li uzeti poruku?
Recite mu da je zvao Ben Bugdickian.
Čestitamo. -Hajde da se okupimo za fotografiju.
Dobra ideja. Hajdemo. -Nasmij se, Kay.
Da je držim? -Upravo si kupila dionicu Posta! -Tako sam sretna!
1.35 milijuna dionica po 24.50$.
Vjerujem da ovim Post ne samo da će biti u stanju plaćati,
već jači nego ikad. Za Post!
Rekao je da nazoveš sa sigurnog telefona.
Čujem da Kennedy kaže da je Phil Graham najpametniji čovjek kojeg je upoznao.
Kayin otac da preda tvrtku njenom mužu, to govori nešto o njemu.
Ti si mislio da to govori nešto o vremenu.
Pojačaj. -Dobro večer. New York Times je danas spriječen,
barem do subote, da objavljuje povjerljive dokumente
koji se tiču vođenja Vijetnamskog rata. Times, koji drži do svoje riječi,
rekao je da će poštovati odluku federalnog suca, Marija Gurfina,
ali će braniti trajnu zabranu na saslušanju u petak.
Nixonova administracija tereti Times da bi njihove objave rezultirale
nepopravljivom štetom po nacionalnu obranu.
Što da se mučimo sa komunistima? -Jefferson se okreće u grobu.
Je li sud ikad prije spriječio novine da objavljuju? -U povijesti Republike, nije.
Dobro što nismo dio tog kaosa. -Dao bih lijevo mudo da budem dio ovog.
Eto nam traga sa naslovne. Chale, to je tvoje.
U redu. Zabava je gotova. Natrag na posao.
...na konferenciji za tisak da raspravi o dokumentima iz Pentagona...
Halo? -Zdravo, Ben je. -Da? -Dan?
Ne. -Pokušavam doći do jednog poznanika.
617-597-4580.
Samo malo.
Je l' bi 458061? -Nazovi sa drugog telefona.
617597-4580.
Halo? -Tražim... -Bene, Dan ovdje.
Dane! Lijepo je čuti ti glas.
Da, dugo je prošlo. -Da.
Tko je? -Ben.
Bene. -Dan.
Studija je imala 47 tomova.
Iskradao sam ih po nekoliko. Trebali su mi mjeseci da iskopiram sve.
Koji đavo? -Svi smo mi bivši vladini ljudi.
Pristup svemu. MacNamarra je htio da akademici dobiju priliku
da ispitaju što se dogodilo. Rekao nam je, "neka bude, kako bude". -Hrabar čovjek.
Mislim da je veći motivator bila krivnja, nego hrabrost.
MacNamarra nije lagao kao drugi. Mislim da nije predvidio
što ćemo naći. Nije trebalo dugo da svi ukopčamo. Da javnost vidi ovo,
bili bi protiv rata. Tajne operacije, zagarantiran dug,
namješteni izbori. Sve je tu. Ike, Kennedy, Johnson...
Prekršili su Ženevsku konvenciju. Lagali su Kongresu i javnosti.
Znali su da ne možemo pobijediti, ali su ipak poslali momke da umru. -A Nixon?
On radi isto što i drugi. Boji se da ne izgubi rat dok je on na straži.
Netko je spomenuo zašto ostajemo, iako znamo da gubimo.
10% da pomognemo Vijetnamcima. 20% da zaustavimo komunjare.
70% da izbjegnemo poniženje američkog poraza.
70% tih momaka,
samo da izbjegnemo poniženje?
To mi se urezalo.
Krenut će na tebe. I moram biti iskren,
nije bilo teško pratiti mrvice do tebe.
Znam.
Zatvorit će te, Dan.
Zar ti ne bi išao u zatvor da zaustaviš ovaj rat?
Teoretski, naravno.
Objaviti ćeš ove dokumente?
Da.
Čak i uz sudski nalog.
Da.
Onda i nije toliko teoretski, zar ne?
Idem raditi malo u studio.
Dan mi je bio sjajan, hvala na pitanju.
Ova me slika rastužuje.
I mene.
Bradly. -U Bostonu sam. Trebat će mi dva mjesta. -Zašto?
Trebat će mi dva mjesta na sutrašnjem letu. Prva klasa.
Imaš ih.
Dovuci dupe ovamo i dođi ravno u kuću. Zaboravi Chala, Meg i druge,
ne želim da redakcija još zna za ovo.
Moram ići. -Zar nisi upravo pozvao gomilu ljudi?
Da. Doći će sutra u toku dana.
Kad? Za doručak?
Ručak? -Ne znam! -Trebam li kupiti nešto?
Smislit ćemo sve. -Kuda ćeš?
Vani. -Ideš u redakciju? -Ne. Volim te, medo.
Imam tortu. Nadam se da je u redu. -Samo da nitko ne broji svijeće.
Žao mi je što opet upadam. -Možda bih ti trebala dati ključ.
Nisam ovdje zbog tvoje zabave.
Što je bilo? -Treba mi trenutak.
Može hipotetičko pitanje? -Ne volim tvoja hipotetička pitanja.
Onda ti se neće dopasti ni pravo.
Imaš li dokumente?
Još ne.
O, Bože. Znaš...
... poziciju u koju bi me to dovelo.
Imamo jezik u prospektu... -Da, znam da se bankari mogu
predomisliti i znam što riskiramo.
Jedini par koji sam poznavao sa kojim su se Kennedy i Johnson
htjeli družiti, ste ti i tvoj muž. A ti si vlasnica novina.
Tako je bilo. Političari i novinari su vjerovali jedni drugima,
da bi mogli ići na iste večere, piti koktele
i pričati viceve, dok u Vijetnamu bjesni rat. -Ne znam
o čemu pričamo. Ne štitim Lindona. -Ne, već njegovog bivšeg ministra odbrane,
Roberta MacNamarru. Čovjeka koji je naručio ovu studiju... -Ne štitim ga.
Ne štitim nikog od njih. Štitim novine.
E, ja nisam bio Kennedyijeva marioneta.
U noći kad je ubijen, Tony i ja smo išli u bolnicu Naval, da dočekamo
Jackie kad sleti. Nosila je njegovo tijelo avionom iz Dallasa
i ušla je u sobu.
Još je nosila rozi komplet sa njegovom krvi.
Pala je u Tonijevo naručje i držali su se...
... poprilično dugo...
Onda me Jackie pogledala i rekla: "Ništa od ovog,
ništa što vidiš i što kažem, neće završiti u tvojim novinama."
To mi je slomilo srce.
Nikad nisam razmišljao o Jacku kao izvoru.
Smatrao sam ga prijateljem. I tu sam pogriješio.
I Jack je to znao.
Ne možemo biti oboje. Moramo izabrati.
I to je poanta.
Dani kad smo zajedno pušili cigare su gotovi.
Studija tvog prijatelja MacNamarre to dokazuje.
Način na koji su lagali.
Tome je morao doći kraj.
Moramo kontrolirati njihovu moć. Ako ih ne budemo krivili,
Bože dragi, tko će?
Ja nikad nisam pušila cigaru. I nije mi problem smatrati Jacka, Lindona
ili Boba krivim.
Ne možemo ih kriviti, ako nemamo novine.
Kad se dočepam te studije, što ćete vi napraviti, gđo Graham?
Sretan rođendan.
Ja tako nisam čuo.
Mineralna. -Da, hvala.
Uspravite sjedalo prije polijetanja. -A, da.
Mora da je teret dragocjen. -Da. Vladine tajne.
Molim vas, vežite pojas.
Znaš li zašto smo ovdje? -Nemam pojma.
Bok, Marina. -Bok. Hoćeš limunadu? -Rano mi je.
Opusti se, ja častim. Kakvu limunadu imaš?
Onu sa limunom.
Dobro. Izvoli.
Bile, pomogni mi.
Uzmi moju torbu.
Je li to...? -Da.
Nije puni izvještaj, ali ima preko 4000 stranica.
Idu li redom? -Mislim da ne idu.
Nema broja stranice. -Tu su bile oznake tajnosti.
Moj izvor ih je morao isjeći. Trebali smo ići u mirovinu u petak.
Bene, kako da prečešljamo 4000 stranica? -Izmiješane su. -Times je imao 3 mjeseca.
U pravu je. Imamo manje od 8 sati.
Pošaljimo i u drugi grad, pa imamo 10. -Zadnjih 6 godina se utrkujemo.
I zahvaljujući predsjedniku SAD-a, koji sere po Prvom Amandmanu,
sad imamo robu. Nemamo konkurenciju.
Ovdje ima na tuce priča. Times jedva da je zagrebao površinu.
Imamo 10 sati do roka, zato... navalimo.
Ovaj memorandum je od MacNamarre. "Vjerujem da bi trebalo
prestati bombardirati na par tjedan." -Vidio sam drugu polovinu tog.
Ima li tko zadnji dio telegrama iz Dallasa iz '54?
Mislim da sam vidio jedan iz srpnja. -Evo ga. "Razlog tom uvjerenju je
što moramo postaviti temelj u glavama američke javnosti." -To je to!
Znači, Johnson nije htio mir, već je manipulirao javnost?
Obratite pozornost koliko je trajao prekid bombardiranja? -'65-'68.
A memorandum o Eisenhauerovom posebnom komitetu u Indokini?
Meg, pročitaj mi dio jednog. Vidi li itko da se spominje
Randove studije o Vijetkongu? -Mislim da je ovo. "Vijetkong je duboko odan".
"Južni Vijetnam je izgubljen slučaj." -Eto ga!
Meg, trebam... -Stavila sam na policu. -Nekoliko hrpi. Napredujemo.
13:30 je. U 16:00 je redakcijski sastanak.
Je l' netko za limunadu? -Ima li votke u njoj?
Ne stavljam votku u limunadu.
Zašto ne? -Koliko? -25 centi.
50 centi. Inflacija. -Cijene rastu!
G. Bradly. Roger Clark. -Vi ste Roger Clark.
Drago mi je što se osobno upoznajemo. -Vi ste viši pravni savjetnik.
Da. Pričali smo telefonom. Glas bi mi trebao biti poznat.
Kad si završio pravo?
Diplomirao sam... -Retoričko pitanje.
Momak koji je bio prije tebe je sada državni tajnik. -Nisam to znao.
Šalim se. Možda nije vrijeme... Kako vam mogu pomoći?
Zašto bi direktor CIA-e poslao memorandum o zadacima?
Jer tada to nisu još zvali rat. -Imam puricu i senf,
govedinu sa hrenom. -Howarde, dođi vidjeti ovo.
Chale, vidi ovo. MacNamarrina analiza o promjeni pogleda na rat.
Znači, znali smo da će ubiti Diema. -Da, a nismo to spriječili.
Mislim da imam nešto o MacNamarri na kaminu... drugom kaminu.
Marie, gdje je druga polovica ovog?
Reci mi da ovo nisu povjerljivi dokumenti MacNamarrinog istraživanja.
4000 stranica. -Jesi gladan? -Moram telefonirati.
Imaš jedan u drugoj sobi.
Je li to? -To je to!
Ovo će se dogoditi.
Velika MacNamarrina kritika rata
Zdravo. Hvala što si dopustio da navratim.
Marge još spava? -Da.
Možemo li pričati na sredini da je čujem...
Naravno. Ne mogu ostati dugo. Imam
prijem u kući. -Valjda si do sad pročitala sve.
Jesam. I jutros sam opet sve prešla.
Sve. I jednostavno...
Oprosti mi, Bobe. Znam da se nosiš sa puno toga,
ali teško je,
pokušati shvatiti zašto ili kako si mogao napraviti sve ovo.
Kako si nas sve mogao lagati. -Lako je
novinama da nas okarakteriziraju kao lažove. Htjeli smo samo odgoditi...
Da, ali ste pustili da se to odvija. Sin mi je sad kod kuće, hvala Bogu.
Ali ste gledali kako odlazi. Znali ste da ne možemo pobijediti
godinama i godinama i dopustili ste da ja...
Dopustili ste da toliko sinova naših prijatelja ode. -Davali smo sve od sebe.
Bio je to domino efekt. Sprečavanje širenja.
Vremenom smo osjetili da će samo vojni pritisak natjerati Ho Ši Min na pregovore.
Naš proces donošenja odluka je imao... -Manu!
Imao je manu. Tako kaže vaša studija.
Da.
Vjerujem da si davao sve od sebe.
I znam kako je teško
donijeti odluke koje će... -Ljubazno od tebe.
Ono što slijedi neće biti ljubazno.
Imaš dokumente?
Recimo samo da moram
donijeti veliku odluku.
Presuditi će da je to kršenje Zakona o špijunaži.
To je krivično djelo. -Samo u slučaju ako dokumenti koje objavimo
mogu naštetiti SAD-u. -U New Yorku je federalni sudac koji misli da bi mogli.
Ja imam 6 iskusnih novinara koji izvještavaju o ovom ratu već 10 godina.
Kladim se da oni bolje znaju što može naštetiti SAD-u, od nekog suca
koji tek sad počinje gaziti ovom teritorijem.
Je li "gaziti" metafora za Vijetnam? -Znamo da su ti novinari talentirani.
New York Times je 3 mjeseca pregledao te dokumente.
Ti imaš 7 sati dok se ne krene sa štampanjem?
Možeš li mi iskreno reći, da je to dovoljno vremena da ni jedan
vojni plan, američki vojnik, američki život, neće doći u opasnost,
da ovo neće naštetiti SAD-u ako to objaviš? -Da.
Siguran si? -Ne! Zato sam vas i zvao.
Kay, shvaćam zašto je Times objavio priču. Moraš shvatiti da je
studija namijenjena za idući naraštaj. Napisana je za akademike
u budućnosti, a mi smo trenutno usred rata. Dokumenti nisu realni.
Pretpostavljam da javnost ima pravo da zna. Volio bih
da studija ne bude dostupna, dok ne dobije neku sliku.
Razumiješ li?
Prošli smo kroz mnogo toga, zar ne? Ti i Marge.
Bili ste tu za mene. U najgorim trenucima života.
Ti si mi pomogao. Izabrao si moj cijeli odbor.
Ti si moj najpovjerljiviji savjetnik. Moj drag prijatelj.
Ali moja osjećanja o tome da ne možeš
biti dio odluke o objavljivanju ili neobjavljivanju, tražim od tebe
savjet, ne dozvolu.
Kao jedan od najpovjerljivijih savjetnika
i netko tko zna koliko ti je stalo do ove tvrtke, zabrinut sam.
Radio sam u Washingtonu 10 godina. Vidio sam te ljude osobno.
Bobby i Lyndon su bili teški, ali Nixon je drugačiji.
Ima loše ljude oko sebe. Ako objaviš, izvući će najgore od njih.
Colsone i Erlichmanne. Zgazit će te.
Znam, grozan je, ali... -Nixon je kurvin sin!
Mrzi i tebe i Bena. Htio je uništiti novine odavno.
Nećeš dobiti drugu priliku.
Richard Nixon kojeg ja poznajem će maksimalno izmusti mandat.
Ako postoji način da ti uništi novine, naći će ga!
... objaviš informacije koje će ugroziti nacionalnu sigurnost. -Nema tu ništa.
Ako ima, tužiti će novine. -Zato si ti ovdje.
Da, ali ako izgubimo... -Koliko te plaćamo, ne bi trebali izgubiti.
Moraš ih poslušati. -Fritz, lijepo te vidjeti. -U pitanju je budućnost tvrtke,
ako uopće postoji. -Ne drami.
Pričaš o otkrivanju vladinih tajni.
Ne mogu zamisliti da to ne shvate ozbiljno. Ugroziti ćeš privatizaciju.
Ugroziti ćeš naše TV postaje. Kriminalac ne smije imati dozvolu za emitiranje.
Misliš da me zanimaju postaje? -Trebale bi. Zarađuju više od tebe.
Bez tog prihoda, bit ćemo prisiljeni na prodaju. Ako nas osude,
Washington Post kakvog znamo će prestati postojati.
Ako živimo u svijetu u kom nam vlada govori što smijemo objavljivati,
onda je već prestao postojati.
Što ako pričekamo?
Pričekat ćemo sa objavljivanjem. Umjesto toga ćemo pozvati pravobranitelja
i reći mu da namjeravamo objaviti u tjedan.
Tako ćemo svi dobiti vremena da skužimo zakonitost svega,
dok sud u New Yorku ne odluči Timesov slučaj.
Predlažeš da zovemo pravobranitelja zbog dokumenata koje ćemo objaviti
za par dana.
Da, takva je zamisao.
Osim ateriranja Hindenburga u grmljavinsku oluju,
to je najusranija zamisao koju sam čuo. -A, joj.
Evo i zvijezde večeri.
Našli ste me. Kay, nisi se morala ovoliko mučiti.
Zabranili smo mu ulaz, zar ne, mili?
Gene. -Gđo Graham. -Je li sve u redu?
Usijalo se kod Bena. -Stvari ne idu dobro?
Ne, Ben i g. Bibi su pravi tikvani.
Fritz i Ben na suprotnim stranama? -Obavezao sam se objaviti dokumente.
Još da nam kažeš kome si se to obavezao...
Uživaš u borbi? -Da. Tko pobjeđuje? -Nixon.
Nisam ga vidjela da ulazi. -Nabio je ruku u Fritzovo dupe.
Gdje je Fritz?
Nisam zajedljiva, ali vi ste odvjetnici.
Ako nećemo objavljivati, zašto se mučimo, Bene?
Nastavi pisati.
Hoćeš li prestati nabadati tako?
Što se događa, Fritz? -Zovem Kay.
Žao mi je. Znam da želiš ovo. Bit će druga prilika.
Vraga hoće.
Halo, telefoniram. -Kuća je moja,
pa ću ja biti dežurni. -U redu, Bene.
Želim zahvaliti svima što ste došli večeras,
da mi pomognete da porinem Harryija Gladsteina i njegov
novi jedrenjak u Chessapick Bay.
I njegovu zasluženu mirovinu.
Dopustite da vam kažem zašto mi je Harry toliko drag.
Gđo Graham, g. Bibi zove. -Bješe to 1949., je li?
Phil Graham je doveo Harryija u tvrtku.
Trebaju vas odmah. -Sjećam se da mi je rekao...
Odmah...
Tako mi je žao. Oprosti mi, Harry.
Morati ću prekinuti. -Ti plaćaš prekovremeno.
Odmah se vraćam.
Trebamo sačekati. Razumijem, Bene, ali ako sačekaš jedan dan...
Fritz me zove? -Mi trebamo čuti ovo.
Imaš dodatni u dnevnom boravku. Liz, pokaži im.
Halo, Fritz? -Zdravo, Kay. Da te uputim?
Ja kažem da možemo, on da ne možemo. Upućena si! -Bene? Art je.
Bene, došlo je do zabrinutosti koje su iznad tebe.
Ima ih i par iznad tebe! Poput jebene slobode medija!
Budimo civilizirani. -Misliš da će Nixon biti civiliziran?
Cenzurira New York Times.
Da, ali ne i Post. -Ista stvar!
Ovo je povijesna borba. Ako oni izgube, gubimo i mi.
Halo, je li netko pri telefonu? -Ovdje Phil. -Phil Jaylynn?
Da, gđo Graham. -Voljela bih da doprinesete razgovoru.
Želim znati što osoblje misli o ovom.
Iskreno, gđo Graham,
Ben Bugdickian i Chall Roberts su zaprijetili ostavkama.
Ako ne objavimo. -Što si očekivala, Kay?
Nemaš što za izgubiti. -Gubimo sve ako ne objavimo.
Što će biti sa reputacijom novina? Svi će saznati da imamo studiju.
Kladim se da pola grada već zna. Na što će sličiti ako ne uradimo ništa?
Izgledat će kao da smo oprezni. -Izgledat će kao da se bojimo.
Izgubit ćemo. Zemlja će izgubiti. Nixon pobjeđuje.
Nixon dobiva ovu i sve ostale, jer se bojimo.
Jedini način da branimo pravo na objavljivanje, je objava.
Je li Fritz tu?
Fritz, jesi li tu? -Ovdje sam.
Što ti misliš?
Što ti misliš da trebam napraviti?
Mislim... da obje strane imaju argumente.
Ali ja ne bih objavljivao.
Idemo. Hajdemo to učiniti. Idemo, idemo...
Hajdemo objaviti.
Što je? -Phile? -Što je rekla?
Idemo.
Kaže da objavimo.
Bože moj. -Sunce ti. -Objavimo ovo.
Sunce ti. -Trebam to, Meg. -Oprosti.
Čekaj. Trebam bilješke. -Oprosti. -Imamo dva sata da...
Ja ću, sačekajte.
Tko nosi to? -Ja.
Zovi nacionalni odsijek. Reci im da Bugdickian ide sa nama.
Gotovo! -Nosi ovo na štampanje.
Sastanak uredništva. -Bene.
To je to? -Da.
Imaš pola sata.
DOKUMENTI IZ PENTAGONA
Nisam siguran koliko si razmislila o ovoj odluci, ali još imamo vremena.
Rok za štampanje je do ponoći. -Znam dokad je.
Još učim sve ovo, ali sve što znam o poslu mi govori
da praviš ozbiljnu grešku koja će te skupo koštati.
I povrijediti sve i jednu osobu ovdje, a da ne spominjem stotine radnika.
Pokušavam se sabrati. -Samo želim najbolje za tebe i posao.
Upravo sam pričao sa nekim bankarima
i oni misle da je moguće,
da će se neki njihovi institucionalni ulagači povući
ako objaviš, a ako se oni povuku...
Imaš par sati. Za tvoje dobro
i dobro tvojih zaposlenika, nadam se da ćeš promisliti.
Daj mi kutiju.
Nosi to dolje i hoću da redaktor stoji iznad linoleuma, dok ne počne štampanje.
G. Bugdickian.
Moram znati vaš izvor. -Bio sam jasan ranije.
Ranije nismo planirali štampanje. -Moj odgovor je i dalje isti.
"Ovaj potez je nastao da zabrani New York Timesu
i njihovim agentima otkrivanje tajnih dokumenata." -Pokušavaš me naljutiti?
Ne ja, sudac Gurfine. Ako pregledaš tekst njegove
zabrane... -Pročitao sam je. -Onda znaš da ako ti je Times bio izvor,
direktno kršiš... -Nisam dobio studiju od Timesa.
Jesi li siguran? -Jesmo li završili?
Jesi li je dobio od njihovog izvora?
Molim?
Jesi li dobio studiju od istog izvora kao i Times?
Mi ne otkrivamo izvore.
"Ovaj potez je nastao da zabrani New York Timesu i njihovim agentima...
Shvaćam, shvaćam!
Ako si dobio studiju od istog izvora, onda ste bili u dosluhu.
Da, sve bi nas mogli pogubiti u zoru.
Mogli bi u zatvor zbog nepoštovanja suda.
A to znači da bi i g. Bradly i gđa Graham mogli u zatvor.
G. Bugdickian...
Koliko je moguće, da je vaš
i Timesov izvor ista osoba?
Moguće je.
Koliko?
Vrlo je moguće. -Da.
Što je ovo? -Zarada od limunade.
Marina želi da pričuvam to.
Objavit ćemo.
Mislila sam da Kay to neće napraviti.
To je hrabro.
Nije jedina koja je hrabra.
Što ti imaš za izgubiti? -Posao.
Reputaciju. -Daj, molim te.
Oboje znamo da će ti ovo samo povećati reputaciju.
Što se tiče posla, uvijek možeš naći drugi.
Ako hoćeš da me oraspoložiš, ima i boljih načina za to.
Vrlo si hrabar.
Ali Kay...
U poziciji je za koju je mislila da nikad neće biti.
Na poziciji za koju mnogi misle da ne bi trebala imati.
Kad ti stalno govore da nisi dobar,
da ti se mišljenja ne cijene,
kad ne samo da te ignoriraju,
već uopće nisi tu za njih,
kad ti je to stvarnost toliko dugo, teško da ne pomisliš da je istina.
Donijeti tu odluku,
riskirati bogatstvo i tvrtku, koja joj je cijeli život,
mislim da je to hrabro.
Bradly. -Bene, imamo problem.
Sjećaš se ovog?
Dan prije sahrane. Zar ne?
Da.
Nisam to htjela napraviti, ali
Fritz je rekao da treba da kažem par riječi odboru.
Pokušala sam uvježbati nešto,
ali je ispalo toliko grozno i dok sam trepnula, auto je došao po mene
i onda si ti izašla. -Sjećam se.
Izašla si u maloj spavaćici i ogrtaču.
Uskočila si sa mnom u auto i dala mi ovo.
Uspjela si mi naškrabati ovo,
da znam što ću reći.
Nemam naočale. Pročitaj mi ovo. -Mama.
Daj, hoćeš li?
1. Zahvali im.
2. Došlo je do krize, ali znaš da će nastaviti.
3. Nisi očekivala da ćeš biti u ovoj situaciji.
4. Ideš razbistriti um i razmisliti o budućnosti.
5. Neće biti promjena. Novine ostaju u obitelji.
6. Sve će se nastaviti po tradiciji.
Htjela sam zadržati tvrtku
zbog tebe i Dona Williea i Stephena. -I jesi.
Znaš za onaj citat...
Citat, "žena koja drži prodiku, je isto kao kad pas hoda na zadnjim nogama,
ne radi to kako treba
i iznenađen si što to uopće radi."
Samuel Johnson. -Mama... To su gluposti.
Tako smo svi tada mislili.
Znaš. Nikad nisam trebala biti u ovom poslu.
Kad je moj otac odabrao tvog oca da vodi tvrtku,
mislila sam da je to najnormalnija stvar na svijetu. Bila sam ponosna.
Phil je bio genijalan...
Tako talentiran...
Ali sam mislila da to tako treba biti. Tako su svi mislili tada.
Ja sam odgajala vas.
Bila sam zadovoljna svojim tadašnjim životom.
Ali onda se sve raspalo.
Kad je Phil umro,
imala sam 45 godina
i nikad nisam morala raditi.
Ali sam voljela novine, jesam.
Toliko ih volim, da ne želim da ja budem kriva...
Ne želim biti ta koja će... Ne želim iznevjeriti
Phila, svog oca i vas djecu. I sve ostale.
Gđo Graham?
Trčao si? -Da.
Došlo je do... komplikacija.
Isprva nisam shvatio, ali sad je sve drugačije.
Naš izvor je možda isti izvor kao i New York Timesa.
Ako je tako, mogli bi odgovarati za nepoštovanje suda. -To znači?
Svi bi mogli ići u zatvor.
Ako zaboravimo to,
upravo sam shvatio
koliko toga riskiraš.
Paule, drago mi je što si ovdje. Fritz je sa gđom Graham.
Ben je ovdje. -I mislio sam da će biti.
Isuse. -Ako ste znali da je Bugdickian primio studiju od
istog izvora... -Nisam znao, jer nemam naviku pitati
svoje novinare tko su im izvori, a da ste radili u pravim
novinama, znali bi zašto. -Pokušava ti pomoći, Bene!
Zdravo, gđo Graham.
Svi možemo cijeniti zašto Ben želi objaviti,
ali ako su dokumenti došli od nekog drugog, mogli bi to prikriti.
Javljaju li išta odozgo? -Ne.
Moramo početi, inače neće stići do prijevoznika na vrijeme.
Nisam se složio sa tobom ranije, ali ovo?
Ako objavimo znajući ovo, bilo bi to neodgovorno. -Fritz, slažeš li se?
Ne dopada mi se ideja o Kay kao osuđenom kriminalcu.
A tu je i problem sa prospektom. Iz razgovora sa prijateljima odvjetnicima,
vjerujem da bi kriminalna optužba bila katastrofalan događaj.
A uz mogućnost optužbe...
Kay, moglo bi... -Da, razumijem.
Imamo odgovornost prema tvrtki,
prema zaposlenicima i prema dugoročnom zdravlju novina.
Apsolutno...
Da. Međutim...
Prospekt također spominje poruku dokumenata. A to je,
istaknuta zbirka vijesti i izvještavanje, zar ne? -Da.
I također kaže
da će novine biti posvećene dobrobiti nacije
i principima slobode medija. -Da, ali...
Znači, moglo bi se reći da su bankari bili upozoreni.
Ovo su izvanredne okolnosti. -Jesu li? Za novine?
One koje štite Nixonovu Bijelu Kuću? Garantiraš li da možemo štampati,
bez da ugrozimo naše vojnike... -Ne misliš valjda...
Pričam sa g. Bradlyijem!
Fritz, nećeš joj valjda ovo dopustiti. Ne može...
Može, Arthure. Odluka je njena.
Kay, dopuštaš da te g. Bradly navodi na glup potez.
Dovodiš naslijeđe tvrtke u pitanje. Ako želiš
zaštititi to naslijeđe... -Ova tvrtka je u mom posjedu
duže nego što većina njenih radnika živi,
zato nemoj da mi popuješ o naslijeđu.
Ovo više nije tvrtka mog oca.
Nije više tvrtka mog muža. Već moja.
Svatko tko misli drugačije, ne pripada mom odboru.
Garantiraš li mi da možemo... -100%. -U redu.
Moja odluka stoji. I ja,
odoh u krevet.
Ben Bradly. Počnite. -Da, gospodine. Započni.
Dokumenti otkrivaju napore SAD-a da odgode izbore u Vijetnamu
Idemo.
Idemo!
Daj još ovamo!
Pomoćnik pravobranitelja zove. -Spoji ga.
Dobro jutro. -Dobro jutro, ovdje William Renquist
iz ureda pravnog savjetnika Suda. -Da, gospodine.
G. Bradly, ministar odbrane mi je rekao
da jutrošnji materijal objavljen u Washington Postu
sadrži informacije koje se tiču nacionalne odbrane SAD-a
i ima oznaku strogo povjerljive tajne. Kao takve, objave tih informacija
su zabranjene Zakonom o špijunaži, član 18, zbornika zakona SAD-a.
Sekcija 793.
Objava će izazvati nepopravljivu štetu
obrani SAD-a.
S poštovanjem zahtijevam da prestanete sa objavljivanjem.
I javite mi da spremate povrat dokumenata Ministarstvu odbrane.
Hvala na pozivu, g. Renquist. S poštovanjem, moram odbiti.
Cijenim odvojeno vrijeme.
Što sad? -Idemo na sud.
Danas. Ako odluče u našu ili Timesovu korist,
idemo na Vrhovni sud iduće tjedna.
Fokusiramo se na Johnsona.
Ne želim više rasprave o cipelama i haljinama.
Oprostite.
Časni sude, priče objavljene u Timesu i Postu, stvorile su diplomatsku
i sigurnosnu krizu SAD-u. -Kako to, diplomatsku?
Zašto bi druge države pričale sa nama u povjerenju, ako informacije cure?
Otežava li to predsjedniku upravljanje? -Ako ne može čuvati tajne, ne može ni
upravljati. Integritet predsjedništva je doveden u pitanje.
Znam. Sigurno je potreslo ulagače, Jerry.
Zato te i zovem.
Shvaćam da su se neki povukli, ali...
Sudovi se ne slažu u vezi Vijetnamskih dokumenata. Post izbjegao zabranu.
Stojim iza odluke.
Moglo bi se reći da Post privlači pozornost javnosti.
Da li bi Post objavio planove za Dan-D da ih je imao?
Mislim da nema sličnosti između invazije na Europu
i povijesne umiješanosti SAD-a u Vijetnamski rat.
Vrhovni sud je odlučio održati saslušanje sutra ujutro,
da riješi konfliktne odluke
o tome što se od dokumenata može objaviti, kao i slobodi medija
protiv sigurnosti vlade. Zbog odluke o saslušanju slučajeva
Timesa i Posta... -Vrhovni nam je odobrio
ubrzani postupak. Sutra smo na sudu sa Timesom.
Zbog čega si sretan?
Uvijek sam htio biti dio male pobune.
Pitao sam ga što su najvažnija otkrića
iz Pentagonovih dokumenata. -Mislim da je lekcija da ljudi
ne smiju dopustiti predsjedniku da sam vodi zemlju,
čak ni strane poslove, a kamoli domaće, bez pomoći Kongresa.
Pogodile su me riječi predsjednika Johnsona da je ovo čin izdaje.
Zbog toga sam smatrao, da ono što šteti reputaciji
određene administracije ili pojedinca, je samo po sebi izdaja,
a to je kao da kažete: "Ja sam Država!"
Što to radiš?
MacNamarra se protivio bombardiranju Dokumenti pokazuju pravo lice SAD-a
Tajni dokumenti otkrivaju Kennedyevu ulogu u Vijetnamskom ratu
Svi su slijedili tebe i objavili dokumente.
Barem nismo sami.
Što god da se sutra dogodi, više nismo male lokalne novine.
Žao mi je.
Gđo Graham, postoji ulaz za optužene. -Hvala.
Oprostite, brzam. Trebala sam stići prije pola sata,
ali sam morala iskopirati upute, a promet je bio gust i
nisam znala da će biti ovoliko ljudi. -Ne, nisi.
Radiš za Rogera Clarka? -Radim za vladu.
Za zamjenika pravobranitelja. -Ti si u drugom timu.
Gđo Graham, ne bih ovo trebala govoriti.
Moj brat... još je tamo.
Nadam se da ćete pobijediti.
I volim kad netko govori ovim tipovima kako stoje stvari.
Nemojte reći mom šefu to. Otpustio bi me da zna da sam pričala s vama.
Rekao sam da dođeš u 08:00. -Došla sam, ali me Richard poslao natrag.
Je li ti Richard šef? -Ne, ali nije vas bilo...
Ne želim opravdanja. Sjedi.
Gđo Graham. -Jutro.
Jutro, gospodo. -Jutro. -Punch, Ed.
Lijepo je za promjenu biti na istoj strani. -Reći ću ti što je lijepo.
Biti svaki dan na naslovnoj strani novina.
Mora da puno ljudi od Bostona do Washingtona čita o nama.
Pa, valjda je prikladno,
s obzirom što je na kocki.
Ustanite!
Časni predsjednik suda i pridružene sudca
Vrhovnog suda SAD-a.
Sve osobe koje imaju posla sa Časnim...
G. Rosenthal! -Salzberger!
Salzberger, mislite li da će presuditi u vašu korist? -Generalno smo ohrabreni.
27 kongresmena, prijatelja suda, je na našoj strani.
Kao i Američka civilna unija... -Treba da damo izjavu. -To je njen posao.
Mislim da smo sve rekli.
Meg Greenfield.
Slušajte me svi!
Odluka je donesena.
Stigla je odluka Vrhovnog suda.
Glasano je...
6 naprema 3. -6 naprema 3. Pobijedili smo!
I Times, također!
To!
Ne seri!
Odlično obavljeno, Gene. -Ne likuj. -Zadovoljan sam.
Što? Ne čujem te. Preglasno je.
Slušajte me svi!
Mišljenje suca Blacka.
Očevi osnivači su dali slobodi medija
zaštitu kakvu treba da ima
da ispuni neophodnu ulogu u našoj demokraciji.
Mediji treba da služe narodu, a ne vladajućima.
Hvala.
To je sjajno.
Znaš li što je moj muže rekao za vijesti?
Nazvao ih je prvom verzijom povijesti.
Dobro, zar ne?
Ne razumijemo uvijek baš sve.
Nismo uvijek savršeni, ali ako
ustrajemo... To nam je posao.
Da, jeste.
Sud presudio u korist novina, 6-3
Ken Clawson me posjetio.
Navodno i dalje razmatraju da nas kriminalno gone.
A ti nisi zabrinut? -Ne. To je tvoj posao. -Izgleda da jeste.
Hvala Bogu, presuda je bila jasna.
Da, znam. Siguran sam da je Nixon sljedeći.
Odlično. Mislim da ne bih više mogla proći kroz ovo.
Želim da bude jasno, da od sad,
nijedan novinar Washington Posta
neće stupiti u Bijelu Kuću. Jasno? -Apsolutno.
Nikad više u Bijelu Kuću. Ni u crkvu.
Ništa što gđa Nixon radi. Reci Coney. Ne govori gđi Nixon, ona će to odobriti.
Nijedan reporter iz Washington Posta više neće stupiti u Bijelu Kuću.
I nijedan fotograf. Jasno?
Nitko više da nije ušao. To je naređenje.
Bude li trebalo, otpustiti ću tebe. Jasno? -Da. -U redu. Odlično.
Policija Washingtona, drugi okrug. -Ovdje Frank Wills.
Mislim da je u tijeku provala u Watergate.
Obrada by: www.exyu-subs.com Prijevod: Adm1r