Jännittävätkö aluekisat?
Clayton Prepillä on nopsa meksikolainen, mutta hänet voitat kyllä.
Eikö olisi saanut sanoa meksikolaiseksi?
Pussasin poikaa.
Vau... Jopas jotain.
En ollut ajatellut kertoa.
Mutta minulla ei ole muitakaan, ja se tuntuu keljulta.
Ensisuudelmako siis?
Se on iso juttu.
- Oletpa outo. - Enkä ole outo.
Otat etäisyyttä ja heilutat käsiäsi.
Enkä, olen vain kömpelö.
Näin minä juoksen. Hetkinen...
Kuka tämä poika on? Mitä koulua hän käy? Mitä teette yhdessä?
- Kuinka pitkä hän on? - Hänen nimensä on Evan, ja hän käy amista.
Yleensä vain lorvailemme puistossa.
- Hän tulee iltapäivällä tekemään läksyjä. - Läksyjä?
Mitä läksyjä amiksesta saa? Voiko hän korjata ilmastointimme?
- Voidaanko lopettaa? - Casey!
Odota, Casey!
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Se joka väitti, että harjoittelemalla voisi tulla täydelliseksi, oli typerys.
Ihmiset eivät voi olla täydellisiä, koska emme ole koneita.
Valitettavasti.
Harjoittelemalla voi tulla korkeintaan... Paremmaksi.
Jotta voin olla hyvä poikaystävä Julialle, tarvitsen ensin harjoitustyttöystävän.
Hyväksi tulee vain toistamalla.
Silloin oppii rutiinin.
SAMILLE
ÄLÄ UNOHDA DEODORANTTIA! KAVERISI KIITTÄVÄT.
PARAS PÄIVÄ IKINÄ
NICK: HEREILLÄ?
TÄNÄÄN
MUISTA
TÄRKEÄÄ
OTA PUIKKO PYLLYSTÄ!
Casey... Miksi tässä käsketään ottaa puikko pois pyllystä?
En tiedä. Jos siellä lukee niin, sitten sinun on tehtävä se.
Leivoin pullaa, jos tarvitsette energiaa.
Saan tarpeeksi makeaa sinusta.
Koulussamme on 432 tyttöä.
Heistä 91:n nimi alkaa M: llä.
Se on 21 prosenttia.
Koko maan keskiarvo on vain... 9 prosenttia.
Sataprosenttisesti ihan sama.
- Pöö! - Jännä fakta.
Menen ostoksille. Tarvitseeko joku jotain?
"Ei, äiti, mutta kiitos kaikesta, mitä teet."
NICK: HEREILLÄ?
Tokaluokalla sain Madison Goldilta ystävänpäiväkortin.
Siinä oli tarhamehiläisen kuva ja teksti "bee mine". B-E-E.
En ymmärtänyt, miksi "be" oli kirjoitettu väärin, mutta hän oli kiva ja selitti sen.
Se oli ensimmäinen oppimani vitsi.
Madison... "Bee mine".
- Mitä? - Lähtisitkö treffeille kanssani?
Kiitos, mutta minulla on muuta.
Selvä.
En sanonut milloin. Perjantaina, kello 18.00.
- Minulla on silti muuta. - Selvä.
Unohdin sanoa, että olisit harjoitustyttöystäväni.
Oikeasti tykkään terapeutistani Juliasta, jos se auttaisi asiaa.
- Se pahentaa sitä. - Jos perjantai on huono, torstaikin sopii.
- Jestas! En halua treffeille kanssasi! - Mikset?
Koska... Ei tosiaankaan millään pahalla, -
- mutta olet tosi outo ja käytät joka päivä samoja vaatteita.
Sitä paitsi on yksi poika, joka lähettää koko ajan viestejä...
- Tarvitsen uusia vaatteita. - Vai niin. Miksi?
Tytöt kai pitävät siitä, että pojilla on erilaisia paitoja. Miksi?
He haluavat nähdä tyylisi. Se kertoo ihmisestä.
Kuten iguaanit vaihtavat kurkkupussin väriä miellyttääkseen muita?
Juuri niin... Kai.
- Miten nykyään valitset vaatteesi? - En valitse. Äiti tekee sen.
- Eikö äitisi valitse sinulle? - Ei enää.
Ehkä voisi olla aika alkaa valita vaatteesi itse.
Miten? Vaatteita on niin paljon.
Eri värejä, malleja, kokoja...
Tämä on kuulemma sumunharmaa, mutta sumu ei ole väri, vaan läpinäkyvää.
Valitse jotain, mikä tuntuu omalta.
Kun asut yksin, sinun on pakko tehdä se.
Pystyt siihen, Sam. Sisälläsi on tyylikäs poika.
- Siis minäkö? - Niin.
Kaikki on hyvin.
Caseyllä on poikaystävä.
Ei hätää, Casey on fiksu.
Hengitä normaalisti, kaikki on hyvin.
Hyvä, että hän kertoi minulle. Ei tässä tarvitse huolestua.
Sanoin samaa tyttärestäni.
On hauskaa olla isoisä. Tulet pitämään siitä.
KIITOS -
MIELENKIINNOSTASI.
NAKUILLAAN!
Haluan mukaan kauppaan.
- Mitä? - Tulen mukaasi ostarille.
Voi, kultaseni. Sinun kanssasi on kivaa, mutta minun on helpompi mennä yksin.
Julia sanoi, että minun pitää opetella käymään kaupassa, kun asun yksin.
Se on hyvin ajateltu Julialta, -
- mutta hän ei ollut mukana viimeksi kaupassa.
Siellä oli kamalasti ääniä ja valoja ja...
Se kamala suihkulähde, joka ruiski vettä joka suuntaan...
- Se oli hirveä. - Niinpä.
Sinä suutuit. Muistatko, mitä sitten tapahtui?
Löin Panda Expressin kilttiä setää, ja saimme ikuisen porttikiellon.
Ja heidän kanansa on herkkuamme.
Mutta Julian mielestä olen valmis.
Entä jos lähetän sinulle kuvia kivoista vaatteista, -
- niin voit valita ne kotoa käsin. Sopisiko se?
Ei.
En ole enää pikkulapsi.
Osaan käydä kaupassa. Osaan tehdä asioita.
Totta kai osaat.
Selvä... Teen tämän loppuun ja sitten mennään.
- Haluatko auttaa ostosten purkamisessa? - En.
En ole koskaan nähnyt vähemmän valokuvauksellista perhettä.
- Olemme siitä ylpeitä. Joko riittää? - Ei.
Oletpa sinä myrtsinä.
Joo, minua ärsytti.
Äiti järjestää joka vuosi autismikävelyn ja ottaa kuvan, että muistaisimme hien.
Nämä ovat upeita!
Miksei isäsi ole tässä?
Outoa. Yleensä kukaan ei saa olla poissa.
Kun umpilisäkkeeni tulehtui, äiti sanoi kivun lähtevän kävelemällä.
Isä... Tässä on Evan.
- Hauska tavata. - Mukavaa, että tulit.
Mikset ollut autismikävelyllä 2004?
Et ole kuvassa.
En tiedä, ehkä olin töissä.
- Suostuisiko äiti siihen? - Joo.
Onko läksyt tehty? Onko Evan lähdössä?
Hän vie minut treeneihin.
- Minä voin viedä. - Ei tarvitse. Evan vie.
- Ajatko autoa? - Joo.
- Oletko saanut parkkisakkoja? - En.
- Liikennerikkeitä? Ehdonalaista? - En.
Hän varasti tuuban.
Tuuban? Onko se slangia?
- Meidän pitäisi mennä. - Sinun pitäisi mennä.
Isä!
- Juttelen isän kanssa hetken. - Odotan autossa.
- Mitä helvettiä? - Samat sanat.
Tulet aikaisin kotiin ja käyttäydyt kuin äiti.
Äiti on ihana, mutta nyt iskit vyön alle. Olen vain huolissani sinusta.
En halua, että keskittymisesi herpaantuu ja mokaat harjoituksesi.
En mokaa. Treeni on minullekin tärkeää. Lopeta jo!
Puhutaan myöhemmin siitä tuubasta.
No niin, kiitos kyydistä.
Kävelisin nopeammin. Ajat kuin mummini.
Oletko nähnyt autoni? Jos ajan kovempaa, se hajoaa säpäleiksi.
- Isäsi oli vähän outo. - Hän on vain tyhmä.
Isät kai ovat sellaisia tyttäriensä poikaystäville.
Niin, mutta hänhän valehteli autismikävelystä.
- Miten niin valehteli? - Sehän oli ilmiselvää.
"Ehkä olin töissä..."
Et edes tunne isääni.
En, mutta minulla on kokemusta valehtelevista isistä.
Ja äideistä. Ja enoista. Jopa koirani valehtelee päästäkseen ulos.
Ikävää, mutta minun isäni ei valehtele.
Hän on ainoa, joka ymmärtää minua.
Hän saattaa vaikuttaa vähän nihkeältä, koska kerroin, että suutelimme.
- Kerroitko isällesi, että suutelimme? - Sitä juuri tarkoitan...
- Olemme rehellisiä toisillemme. - Hyvä.
Ei hän valehdellut.
Onpa räikeä valaistus...
- Haluatko aurinkolasit? - En.
- "Piip, piip, piip!" Eikö ole ärsyttävää? - Vain kun sinä teet noin.
- Haluatko kuulokkeet? - En, pärjään kyllä.
Hyvä on.
Nopeasti sitten. Lyhyestä virsi kaunis.
Kaunista tulee ainakin.
Zahid! Oletko täällä?
Zahid on täällä.
Kutsuin Zahidin, koska hän on tyylikkäin tuntemani ihminen.
- Joskus hänellä on kaksi kelloa. - Enkö minäkin ole tyylikäs?
Tulehan tänne, rouva G.
Kiva. Pitkä hali... Kiitos.
Tuoksut ihanalta!
Sam, tämä sopisi sinulle. Harmaa pukee sinua.
- Julia kehotti valitsemaan vaatteeni itse. - Hitot Juliasta.
Anteeksi.
- Ei pitänyt sanoa sitä ääneen. - Tajuan kyllä. Hän on rasittava.
Minulla oli sellainen työkaveri.
- Tiedätkö, mitä tein? - En.
- Painoin ahterini hänen autoonsa. - Mitä?
Menin parkkipaikalle, kun hän oli töissä, vedin housut alas - -
- ja painoin ahterini hänen autoonsa.
Mitä siitä seurasi?
Ei mitään.
Mutta tiedän ahterini olleen hänen autossaan, eikä hän tiedä.
- Ultimaattinen valta. - Selvä...
Sam, mennään sovituskoppiin.
Voi ei, ei näin... Vaikka soitin etukäteen ja varoitin.
- Haen jonkun. - Voin mennä tänne.
Ei, palaan ihan kohta.
Hylätään äitisi valitsemat rytkyt ja mennään suoraan bilevaatteisiin.
Hei... Dolores. Olen Elsa Gardner.
Taisimme jutella puhelimessa.
Aivan, kehuit puheääntäni kauniiksi.
Se on vielä kauniimpi nyt.
Soitin pojastani, joka tarvitsee rauhallisen ympäristön.
Oma sovituskoppi, ei musiikkia, himmeä valaistus...
Sanoin katsovani, mitä voin tehdä. En voinut tehdä mitään.
Tämä on vielä kesken.
Mikset vain sanonut, ettet voi auttaa minua?
"Vie rahasi muualle."
"Jonnekin, missä otetaan erilaisten asiakkaiden tarpeet huomioon."
Ensi kerralla sanon.
Hittolainen! Täydet pisteet.
Vetoketjuja, solkia, läppiä... Vihaan tätä.
Nahkatakit ovat misumagneetteja.
Minulla oli tällainen hääbileissä. Morsiamen serkku hieroi jalkojani tunteja.
Ei kuumin serkku, mutta tarpeeksi kuuma.
Tämä ei tunnu omalta. Julia sanoi, että vaatteiden pitäisi tuntua omalta.
Jos haluat tyttöjä, sinun ei kannata olla oma itsesi.
- Otan sen pois. - Luottaisit minuun, Sam.
En pyydä kuuta taivaalta.
Haluan vain vähän huomaavaisuutta.
Kuvittele olevasi autismikirjolla, kun valaistus on noin räikeä, -
- musiikki kovalla ja ihmiset tuuppivat toisiaan tungoksessa.
Anteeksi, tönäisitkö minua?
Mitä? En! Minä vain näytin.
- Nyt löysin sen! - Hienoa. Sitten voit hukata sen taas.
- Kamala paita. Eihän se edes kimmellä. - Pidän siitä.
Se on täyspuuvillaa, joka on suosikkini.
Siinä on kahdeksan valasta. Niin paljon en ole ennen nähnyt paidassa.
Selvä. Jos välttämättä haluat valaspaidan, pue edes tämä sen päälle.
Hei, kulta...
Sain porttikiellon kauppaan. Vain koska olin hyvä äiti.
Osta luottokortillani pari vaatetta. Nähdään ulkopuolella.
Tiedän jo, mitä ostan. Hienon valaspaidan ja kamalan nahkatakin.
Zahidin mukaan sillä saan misuja eli tyttöjä. Siksi tulin tänne.
- Senkö takia halusit tulla? - Tietysti.
- Tietääkö Julia? - Hän sen keksi.
Loistavaa.
Tulen kyllä.
Nähdään ulkopuolella.
- Eli siis tyttöjä? - Missä?
Ei, vaan siis...
Sitäkö sinä haluat? Haluatko seurustella?
Etkö pelkää loukkaavasi itsesi?
Vain jos tapailen valkohaita.
Ymmärrän, mitä tarkoitat.
- Tarkoitat tunteitani. - Niin.
Tytöille puhuminen jännittää, -
- mutta Julian mukaan on hyvä tehdä pelottavia asioita.
Joskus onkin.
Pelkoon voi olla myös biologinen syy. Pitää paeta tai tapella.
Jos kuljen pimeällä kujalla ja alan pelätä, -
- kehoni haluaa suojata minua puukkojengiläisiltä.
Äiti, minä alan aikuistua ja toivon oikeasti, että joskus vielä -
- näkisin tissit.
Meidän pitäisi ostaa vielä kuusi tyynyä, niin molemmille olisi kuusi heitettävänä.
- Siihen meillä olisi kai varaa. - Niin.
Minusta -
- Julia vaikuttaa Samiin liikaa.
- Sam kiintyy häneen liikaa. - Niinkö?
Sam pitää hänestä. Poika pärjää hyvin sosiaalisesti.
Hän kuuntelee liikaa kaikkea, mitä Julia sanoo.
Olisit nähnyt Samin kaupassa. Koko ajan Julia sitä, Julia tätä...
- Onko se huono asia? - On. Hän painostaa Samia.
Julia käyttäytyy kuin 12-vuotias ja painostaa Samia liikaa.
Minun on puhuttava hänelle.
- Ole sitten ystävällinen. - Ainahan minä olen.
Minun ei ehkä pitäisi kertoa, mutta Caseyllä on jonkinlainen poikaystävä.
Tiedän. Luen kaikki hänen viestinsä.
Ihanaa.
- Hieno paita. - Kiitos. Haluaisin harjoitustyttöystävän.
Olin sarkastinen. Se näyttää pöntöltä. Mutta et ole ällöttävä.
Varmasti kaukaisessa tulevaisuudessa joku säälittävä tyttö ihastuu sinuun.
Toivottavasti. Takki vai ei takkia?
- Zahid tykkää takista, minä en. - Mahdollisimman paljon takkeja.
Kuule, Sam... Tiedätkö, miksei isä osallistunut ensimmäiseen autismikävelyyn?
2004? Sinä vuonna hän jätti meidät.
Miten niin "jätti meidät"? Muuttiko hän pois?
- Muutti. Kahdeksaksi kuukaudeksi. - Oletko varma?
Miten hän saattoi?
Hän varmaan pakkasi vaatteensa ja lähti.
KALASSA PALAAN PIAN
Vihaan sinua.
En sinua. Sinä vaikutat kivalta.
VARATTU PARKKIPAIKKA TRI JULIA SASAKI
NICK: UNOHDITKO MINUT?
En voi uskoa, että isä olisi jättänyt meidät.
Miksi? Oliko hänellä suhde?
Oliko hänellä kokonainen perhe jossain muualla?
Ei yhtään hänen tapaistaan.
Anteeksi, että otin asian puheeksi.
Hyvä vain, että sain tietää.
Luulin, että olisimme läheisiä. Kuka hylkää oman perheensä?
Minun isälläni on peliriippuvuus.
Viime vuonna hän varasti identiteettini.
Minusta se ei ole hauskaa.
Selvä, kiitos soitostasi.
Selvä. Kiitos.
- Paska. - Niinpä, tässä ei ole hilloa.
Se oli Caseyn valmentaja. Tyttö ei ollut historiantunnilla.
Haluaako Casey, että hänet erotetaan taas koulusta?
- Hän ei vastaa puhelimeen. - Onkohan hän poikaystävänsä kanssa?
Taitaa olla.
- Aja Kennedy Parkiin. Siellä he lorvivat. - Tapetaan se jätkä.
- Ota iisisti. - Ei, tapetaan hänet.
Kappale kahdeksan: fotosynteesi. Kihelmöikö? Kotona olette lukeneet...
Kun hummeri kasvaa liian suureksi, se luo kuorensa.
Kun käärmeellä on kasvukausi, se luo nahkansa.
Useilla organismeilla...
Joskus on päästävä eroon uloimmasta kerroksestaan.
Sam?
Niin, opettaja?
- Onko kaikki hyvin? - On, kiitos.
- Entä sinulla? - Kyllä, kaikki hyvin.
Hyvä juttu.
Ei ole totta!
OAKES COUNTYN SAIRAALA
- Lintsaat, vaikka sinut juuri erotettiin? - Aiotko kysyä, miksi?
Tämän kusipään takia! Hänen ei pitänyt häiritä.
- Sinä minua häiritset! - Mitä?
Tiedän, että jätit meidät vuonna 2004.
Kahdeksaksi kuukaudeksi.
Ihan sama!
- Casey! - No niin...
Varastitko tuuban?
Casey.
Kuule...
En ollut kertonut siitä, koska...
En ole siitä erityisen ylpeä.
Ymmärrätkö?
Oli rankkaa, kun veljesi syntyi.
Oli rankkaa, kun poikani ei hymyillyt - -
- eikä katsonut silmiin.
Luulin, että tilanne muuttuisi paremmaksi, mutta sitten hän sai diagnoosin...
Äitisi heittäytyi kaikkiin tukiryhmiin ja ruokavalioihin. Hän oli mieletön.
Minä vain...
En kestänyt sitä.
Tuntui, että vain sotkin asioita, joten lähdin.
Se ei johtunut sinusta, äidistä eikä Samista, vaan minusta.
- Minne menit? - Menin vaarin mökille.
Hän halusi, että laajennan mökkiä, ja jäin sinne.
Rakensin tyhmän nuotiopaikan...
Join vain kaljaa...
Se oli kamalaa.
Minua hävettää.
- Miten saatoit jättää meidät? - Olen pahoillani.
Tiedät, että rakastan teitä. Paljon.
- Rakastan teitä enemmän kuin mitään muuta. - Tiedän.
Tiedän. Tajuan kyllä.
- Minun tekisi joka päivä mieli karata. - Et saa lähteä.
Haluan, että olemme hyvissä väleissä.
- Sanothan, että kaikki on hyvin. - Joo, kaikki on hyvin.
Käyttäydyn järjettömästi, tiedän sen.
Mutta en tiedä enää, kuka olen.
Kukaan ei tarvitse minua.
Hei! Kiva paita.
- Oletko sarkastinen? - En.
- Kiitos. - Mi...
Ei ainakaan Sam.
En tiedä, mitä haluan.
En tiedä, mitä tapahtuu seuraavaksi.
Tai mitä pitäisi odottaa.
Sillä kaikki muuttuu.
Enkä oikein pärjää ilman rutiinejani.
Oletko valmis, Casey? Saat köniisi.
Casey?
Tekstitys: Kalle Keijonen