Na začátku cesty nikdo neví, co čekat.
U oken trochu táhne
a dveře do koupelny drhnou, ale jinak je to fajn.
Jsem na tebe hrdý.
Vlastní bydlení. Nemůžu tomu uvěřit. Šikulko!
Tolik jsi vyrostl. Vypadáš na 20.
Matně tuší, že mě čeká řada nástrah.
Kouřové hlásiče fungujou?
Ve starých domech nikdy nevíš.
Kontrolu bezpečnostních opatření jsem měl jako první na seznamu.
Máme nové kouřové hlásiče, lékárničky i sekyru.
- Sekyru? - V případě požáru.
Patřila Zahidovu strýci, prvnímu indickému dřevorubci ve Vermontu.
Říkali mu Javorový svámí.
Sekyra?
Nikdo se nevydává na výpravu s tím,
že za čtyři měsíce chytí kurděje
a bude muset sežrat tažné psy.
Tady můžeš sedět, až si budeme každý večer povídat přes FaceTime.
Každý večer?
Ukecala jsem se z původních třikrát denně. To je poslední nabídka.
Máme ti tu trochu pomoct?
Ne, díky. Edison měl velký den. Potřebujeme klid.
Dobře.
Nechceš si ty krabice pro jistotu nechat?
Ne, proč? Můžeš je vyhodit. Venku je popelnice.
Je zelená a podepsal se na ni nějaký Dog Face.
Jasňačka.
Můžete jít.
Nesmíš se mi smát, že brečím.
Nápodobně.
Proto jsou nové začátky tak vzrušující.
Nevíte, co přijde, dokud není po všem.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Už se to blíží.
Nemůžu se dočkat!
Ticho!
- Moc nahlas. - Promiň.
Začátky mohou být bolestné…
- Hele, 0:08. - …což nutně neznamená špatné.
Já to dokázal.
V novém bytě jsem vydržel vzhůru dýl než kdekoli jinde.
Prošvihla jsem to? Prošvihla jsem 0:08?
- Ne, jdeš právě včas. - Super.
V tom trikotu ti to sekne, Paige.
Díky. Oblíkám si ho pod brambor.
- Same, gratuluju. - Díky.
Něco ti nesu. Penízový strom.
Přináší štěstí a blahobyt. Můžeš si ho dát vedle Edisonova akvárka.
Ať je na sluníčku. Bude to nejbohatší želva ve městě.
- Fajn. - A péče je snadná.
Tři čtvrtě hrnku vody každé čtyři dny,
hnojivo s řasami jednou týdně a otáčej s ním.
Pomůžu ti. Jedna kytka mi přežila dva měsíce čistě na limonádě.
Víš co? Nech to být. Budu se sem o něj chodit starat.
Fajn. Mám ještě na stěhovacím seznamu dost položek.
Rád ti s něčím helfnu. Aspoň přiložím ruce k dílu.
Dám přidělat záložní klíč pro krizové situace a přepíšu elektřinu.
A pořádně obejmu tvou mámu.
To na seznamu není.
Já to přidal.
Vedete si dobře. Má to tady fajn atmosféru.
Před sto lety tu byla jatka.
Nemůžu uvěřit, že je fakt pryč.
Neboj.
Celý život mu stojíš za zadkem, tak se bez tebe neobejde ani omylem.
Myslíš?
- Dělám si srandu. - Bože.
Běžím. Musím tam být včas. Zaučuju nováčka.
Evana? Jak mu to jde?
Nebudu se do toho míchat. Pracuju sice s tvým klukem…
- Bývalým. - To je fuk.
- Jak to myslíš? - Jste děcka.
Rozejdete se a zase se dáte dohromady, sem, tam.
Nejsme roztomilí?
Ale ne, rozešli jsem se definitivně.
Dobře.
- Ahoj. - Kadím.
Co běhání? Pořád dřeš kvůli UCLA?
- Co máš za lubem? - Nic.
Teda jeden dotaz mám. Ale v pohodě.
Říkám si, jestli tátovi povíš o sobě a Izzie.
Jo tak.
Jo, hodně jsem o tom přemýšlela.
Zvažovala jsem to.
A odpověď je: co je ti do toho?
Ještě jedna věc.
Panebože. Takhle to mají jedináčci? Hrůza.
Koukala jsem na web Claytonu
a mají tam Spolek pro gender a sexualitu.
Takže kdybys znala někoho, kdo se potýká s problémy s identitou,
třeba, já nevím, jak se vyautovat před otcem,
můžeš mu dát vědět.
- Mami. - Ano?
Prostě nevím, co řekne. Jako…
Nebude vědět, co říct, a bude to divný a trapný.
To je fakt.
Není tak v pohodě jako já.
Kšá!
Edisonovi slzí oči. Asi alergická reakce.
To jsme brali na zdrávce.
Dýchá ztěžka? Má kopřivku?
Sundáme mu krunýř a mrkneme se.
Zatím ho budu jen sledovat.
To určitě ta Paigina hloupá kytka.
Zřejmě přináší štěstí, blahobyt a smrt želvám.
- Co je? - Co způsobuje výpadky proudu? Zombie?
Vtipálci?
Trvalá globální noc?
Asi zavoláme na dodavatele elektřiny.
Nesnáším čekací hudbu, ale můžu mít sluchátka.
Nebo zavolej ty, je to na tvé jméno.
Já to neudělal.
- Promiň, kámo. - Co?
Vypadlo mi to.
Ale odškrtnuls to na seznamu.
Jo, ale neudělal jsem to, což bylo hloupé.
Tak proč jsi to odškrtával?
Měl jsem to v plánu.
Ale přemýšlel jsem: proud, řeka, láva, lávová lampa, světlo,
a pak si místo toho objednal světlý trenky.
Tyhle mentální výlety jsou prý znakem tvořivosti.
Ale klid.
Okamžitě zavolám těm milým lidem z energetiky.
Mám vybito.
Nabil bych si ho, ale…
Nepustíme si film?
Počkat.
Jujky, to je fantazie.
Zlatavá máslová dokonalost.
A teď závěrečná tečka.
Zítra čekej balíček. Čauky!
Panebože.
Co jsme s Evanem od sebe, posílá mi Beth vražedný videa z kuchyně.
- Vypadá to skvěle. - Jo, péct fakt umí.
Byla by pekelně naštvaná, kdyby zjistila, že my dvě…
no víš…
spolu to…
„Spolu to“?
- Je ti 12? - Zmlkni.
Jak tomu mám říkat?
Chodíme.
Jsme pár.
Pár?
Jo.
Ne snad?
Jo.
Tak jo.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
Jsme spolu na FaceTimu, není to sranda?
Jsi oblečený ve vaně?
Jo, uklidňuje mě to.
Doma, když jsem potřeboval změnu prostředí,
obešel jsem postel nebo seděl ve skříni.
Tady mám tohle.
No, vypadá to jako pěkná, čistá vana.
Nejspíš proto, že jsem ji sama vydrhla.
Musím tě varovat, nemůžu dlouho mluvit.
Nechci si vybít mobil, protože nemáme elektřinu.
Zahid ji nepřepsal.
Proto potřebuješ seznam.
Máme seznam. Odškrtl to, ale neudělal to.
Proč by někdo odškrtával něco, co neudělal?
To netuším. Ptal jsem se ho na to mockrát.
Tady proud máme. Máme ho spousty. Pojď domů.
Možná bych měl.
Jo.
Povleču ti postel.
A když si pospíšíš, stihneš večeři.
Dělám těstoviny. Koukni.
Otočit.
Vidíš to?
Co to je?
Moje stěhovací krabice?
Měli jste je vyhodit.
Jo, ještě jsem se k tomu nedostala.
Přímo před domem máme popelnici.
Tohle bylo snazší.
Bylo snazší převézt 600 krabic přes celé město
a poházet je u nás doma? Ahoj, Same.
- Ahoj, Casey. - Co to je? Hromadný útok na mámu?
Jenom… prostě jsem si je nechala. Kdyby něco.
Kdyby co?
Jo, kdyby co?
Nevěřilas, že to dám.
Ne, tak to nebylo.
Trochu to tak vypadá.
Přesně tak, trochu to tak vypadá.
Ty jsi ve vaně? Je ve vaně?
Ano, je ve vaně a bez proudu.
Sbohem.
Styď se.
Ty jo.
Nemůžu uvěřit, že tu sedím a učím se řemeslu.
STUDENT ZÁCHRANÁŘ
Je to vzrušující.
Ty jo, snad bude nějaká akce.
V práci spolu trávíme spoustu času.
Občas je fajn prostě…
mlčet.
Jasně.
Jak se má Casey?
Jasně.
Mlčet.
Omlouvám se.
Má se dobře.
Jo? Skvělý.
Já taky.
To jí nemusíte říkat.
Tak jo.
Přestanu mluvit.
Hele, já nic nevím,
ale vím, že vám na sobě záleží.
Ať se děje cokoli,
možná je načase si promluvit a vyjasnit si to.
Co dělá tenhle knoflík?
Když ho zmáčkneš, namíchnu se.
To asi dělají všechny knoflíky.
EVAN TUBA TYS TÁTOVI NEŘEKLA O IZZIE?
NE. TY JO?
NE! TVÉ TAJEMSTVÍ JE V BEZPEČÍ.
TVOJE TAKY.
VLOŽIT
VIDEO KARATE
GSA – SPOLEK PRO GENDER A SEXUALITU SCHŮZKY KAŽDÝ TÝDEN
Musíš mít hroší kůži.
Nesmíš se hned naštvat.
Nemůžu si pomoct. Jsem naštvaný.
Jen se ujistím, ten chlap převlečený za slaninu už je pryč?
- Jo. - Výborně.
Jsem naštvaný, protože bydlet se Zahidem je hrozné,
ale zpátky domů nemůžu, protože musím mámě dokázat, že to dám.
V čem je problém se Zahidem?
Kromě toho, že je hlučný, nepořádný, nezodpovědný a noční sova?
To všechno plus další věci.
Všemu dává pisklavé hlásky.
Ale ale, pane Míso, musíte se umýt.
Prosím, umyj mě! Čekám už několik dní.
Už je tu dr. Houbičková.
Diagnóza: špinavý jak prase.
Nikdy nechce dělat to, co já.
- Je šest ráno, čas na snídani. - Ne, díky.
A já nikdy nechci dělat to, co on.
Je 4:20, čas zahulit.
Ne, díky.
Všechno kupuje ve velkém.
Proč máme čtyři medvědy s medem? Navíc nemám med rád.
A často píše velmi rozzuřené dopisy na velmi hlučném psacím stroji.
„Vážené Joleniny látky,
vaše lepicí pistole jsou na hovno.
Ozdobil jsem si trenky,
ale třpytky při praní odpadly.“
Možná Zahid nebyl ta pravá volba.
Možná jsi tu pravou volbu měl celou dobu před očima.
Navíc hrozně nahlas kouše jablka
a pořád strká koš pod dřez,
i když jasně nejvhodnější místo je v rohu kuchyně.
Chápu, v čem je problém. A mám řešení.
Nebylo pro mě lehké se vrátit domů k rodičům.
Táta moc nefandí teplákům.
Ale všechno šlo líp, když jsem zavedla základní pravidla.
- Pravidla? - Pravidla.
- Já věděla, že to oceníš. - To jo.
Jak se má moje kytka?
Nevím. Dráždila Edisonovi oči, tak jsem ji dal na chodník.
Díky za radu, Paige.
Ahoj, kamaráde.
Měl jsem výčitky kvůli té elektřině a upekl brownies,
když už zase jde proud.
- Je v nich tráva? - Jenom špetka na chuť.
Zahide…
Naše soužití mi přijde náročné.
Pojďme si určit základní pravidla.
Paige je zavedla s rodiči a moc si je chválí.
Pravidla, ne rodiče.
Ty teď evidentně moc nemusí.
Dobrej nápad.
Žít se Zeťákem je jako být v doupěti s medvědem.
Zkroť mě, Sammy.
Tak jo. Pravidlo číslo jedna.
Odškrtávej položky až po splnění úkolu.
Odškrtnuto.
Opravdu.
Pravidlo číslo dva. Konec nákupů ve velkém.
Platí. Získal jsem v Costco členskou nákupní kartu a opil se mocí.
Pravidlo tři. Žádné zuřivé psaní na stroji, když jsem tu.
Budu zuřit sám. Je to tak lepší. Všechno?
Bezva. Kdyby bylo ještě něco, houkni na mě.
Nové pravidlo.
Zákaz jedení jablek po 20. hodině.
Co děláš tady, kamaráde?
Nevím, ale stýská se mi po skříňce.
Krásně tam pasuju, jsem hezky uklizený a nejsou cítit moje smradlavé vnitřnosti.
Nové pravidlo.
Přestaň mluvit za neživé předměty a přesouvat koš.
Nové pravidlo. Permanentní zákaz jablek.
Nechápu, že jsem se nechala ukecat.
Bude to zábava.
Nebo hrůza, což je taky zábava.
Ahoj, jste tu nové. Vítejte! Jsem Erika, „ona“.
Casey, Gardnerová.
To bylo zájmeno.
Jo tak, jsem natvrdlá.
To nic. Jsem ráda, že jste tu.
Posaďte se a udělejte si pohodlí.
Je milá.
Myslíš „ona“ milá.
Tyhle zájmena… No nic.
V první třídě jsem se zamilovala do holky a byla jsem nadšená.
Řekla jsem to nejlepší kámošce.
Ale ona řekla, že to nesmím.
Chodila jsem s kluky a nedocházelo mi to.
A pak jsem měla první holku
a cítila jsem se mnohem víc…
sama sebou.
Nevím, jestli to dává smysl.
Dává.
Pardon.
Nečekala jsem, že budu mluvit.
Ani jsem sem nechtěla jít.
Teď v tom ještě šlapu.
Tady ji máme!
Jaká byla schůzka?
Skvělá.
Došlo mi, jak moc se liším od lidí, co mi mají být blízký. Ale díky za tip.
Zlato, co se stalo?
Nic.
Měl jsem dobrej den.
- Tvůj chlap si vede dobře. - Můj chlap?
Neozval se vám Sam? Neodpovídá mi na zprávy.
Nesmím mu říkat tvůj kluk. Jak mu mám říkat?
Evan. Říkej mu Evan.
Asi se na mě pořád zlobí. Nechci na něj tlačit, ale…
Tak se mu daří dobře.
Těmi krabicemi jsem nic nemyslela. Ráda si schovávám krabice.
Miluju pevné krabice. Vy to víte.
Takže teď jsi taťka dohazovač? Proto mi teď píše?
Řekl jsem mu totéž, co tobě.
- Nic víc. - Mluvili jste o mně.
- Proč se o mně bavíte? - Asi mu zavolám, ne?
- Nechci se do toho plést. - Ale pleteš.
- Máme slušný rodičovský týden. - To teda jo.
Promiň, že na to došlo, kámo.
NÁKUPNÍ KARTA
Nestříhej mě!
Potřebuješ tři kila vatových tamponků.
SAME, NOVÉ PRAVIDLO. UŽ ŽÁDNÁ PRAVIDLA. ZAHID
Zahide, co to děláš? O co jde?
Tohle je puč.
Možná sis všiml, že jsem nakoupil ve velkém.
Ale pravidla!
Šmytec. Těch pravidel je moc. Je to nemožné.
Ne, ty jsi nemožný. Moje pravidla jsou dobrá.
Bez nich se s tebou nedá žít.
Děláš si srandu? S tebou se nedá žít.
Probouzíš mě za úsvitu.
Nemyješ nádobí, proto mluvím za něj,
protože od něj to sneseš líp.
A bez urážky, tvoje želva smrdí jako zapařenej zadek.
- Já myslel, že máš Edisona rád. - Toho chladnokrevného vraha miluju.
Každý den ve 4:20 s ním dám špeka, když tys nechtěl.
Sedím u akvárka a šlukuju.
To jeho škrabkání drápkem o ten horký kámen mě náramně uklidňuje!
Počkej, ty kouříš u Edisona? To proto mu slzí oči!
Co? Ne, to tráva nedělá.
Zrovna teď ti slzí oči.
No, ty…
- Vysypal jsi odpadky na zem! - Tam totiž koš patří.
- Patří pod dřez! - To nemá logiku.
Tohle už je moc. Pravidla, odpadky…
Jdu si sednout do vany.
Tak si jdi! Taky jdu pryč!
Nemá to tu špatný.
- Kde je moje zlatíčko? - Technicky vzato tady.
- Same? - Tady.
Same, jsi v pořádku? Máš tam dost vzduchu?
Samozřejmě, je tu okno. Nejsem v ponorce.
Ale jsem ve velkém stresu.
- Pěknej byt! - Díky.
- Prohlídnu ti šuplíky. - Zavolala jsem zámečníka.
- Dorazí každou chvílí. - Tak jo.
Měla jsi pravdu.
Nemůžu bydlet sám.
Byl to špatný nápad a teď jsem zamčený ve vaně.
Když mi bylo 16, máma šla na odvykačku.
Babička?
Vážně?
Tehdy tomu odvykačka nikdo neříkal.
Ani my.
Říkalo se tomu „odpočinout si“.
Nevěděla jsem, od čeho. Předpokládala jsem, že ode mě.
A šla jsem bydlet k tetě Maddie.
Byla fakt zlatá.
Myslela to se mnou dobře, opravdu.
Ale…
Nebyla jsem připravená žít bez mámy.
A byla jsem moc smutná.
Vybudovala jsem si takový…
krunýř.
Upřímně,
ty krabice jsem si schovala kvůli sobě.
Nezvládám nejlíp, když lidi odcházejí.
Ale ty jsi připravený.
Jsi připravený.
A mrzí mě, že sis kvůli mně myslel, že ne.
Mami, uhni.
Co? Casey, ne!
Casey! Ne.
Přestaň! Říkám stop!
Přestaň! Casey!
Skvělý. Dorazil zámečník.
Tomu říkám uspokojení.
Přestaň mě děsit, Casey.
- Všechno v pořádku? - Jo, dobrý.
Rozsekala jsem mu dveře sekyrou.
Promluvte si spolu.
Někdo nám poslal krabici rozmačkaných croissantů.
No jo.
Vlastně jsou… celkem dobrý.
Slušný.
Chodím s Izzie.
Jako s tvou kamarádkou Izzie?
Aha.
Aha?
- To bylo dobrý „aha“, nebo špatný? - Netuším.
Tak jo.
Máma to ví?
Jo, myslím, že to věděla dřív než já.
Sam?
Jo.
Takže jsem poslední?
Nevěděla jsem, jak… Víš…
To je dobrý.
- Bála jsem se, že… - Že co?
Já nevím.
Budeš mě vidět jinak?
Já nevím.
Ne.
Co ne?
Nevidím tě jinak.
Pořád jsi stejně protivná.
Evan to ví?
Jo.
- A pošťák? Taky jsi mu to řekla? - Před pár měsíci.
Co je s dveřmi?
Casey je rozsekala sekyrou Javorového svámího.
Asi jsem to měl čekat.
Něco ti nesu.
Koš?
Druhý koš. Ať máme na každém místě jeden.
Chytrý.
Dva odpaďáky jsou doslova dvakrát lepší než jeden.
Omlouvám se ty hromadné nákupy…
a za ten vztek.
Vím, že žít se mnou může být náročné.
V pohodě.
Myslím, že jsem tě budil proto,
že žít sám najednou znamenalo mnohem víc „sám“, než jsem čekal.
Tys mi aspoň řekl, že tě otravuju.
Já ty blbý hlasy předvádím proto, že nezvládám konflikty.
Nechávám to řešit věci kolem sebe.
To se mi nelíbilo.
Ty pravidla nejsou špatný nápad.
Ale aby jich nebylo milion. Co každý tři?
- To zní dobře. - Skvělý.
Já začnu.
Když mám víčka zavřená, nech mě spát až do rána.
- Musí se to rýmovat? - Pravidla nemají pravidla.
Tak jo.
- Omez hryzání jablek na minimum. - Chápu.
Nádobí promluví, když ho ještě ten den neumyješ.
Dobře.
Hromadné nákupy musíme oba předem schválit.
Rozumné.
Tak jo, poslední. Oba najednou?
- Nebude to zmatek? - To zjistíme.
Raz, dva…
Nekouřit trávu u Edisona.
- Stejně! - To bylo i tvoje pravidlo?
Jistě! Nechci, aby chudák trpěl. Možná to zkusím, až mu bude 18.
Myslím, že to půjde.
Já taky, spolubydlo. Brownie?
Ne.
- Taneční párty? - Ne.
Tiše sedět a užívat si společnosti toho druhého?
Jasně.
Pohoda.
Jo.
Překlad titulků: Barbora Vrbová