‫כשהייתי צעיר יותר, אהבתי סירות,‬
‫פנסים, חרקים, דברים של ילדים.‬
‫ואבא שלי קרא לי בחור קטן.‬
‫ואז הוא עזב. אני לא יודע למה.‬
‫- אני: לא אמרתי "ביי".‬ ‫ביי. -‬
‫באותו יום, אימא שלי נתנה לי ולאחותי ‬ ‫לצפות בתוכניות טבע.‬
‫אחר כך ציירתי אותו, את בחור קטן.‬
‫גם הוא אהב פינגווינים.‬
‫אבא שלי חזר,‬
‫- היי, בחור קטן. -‬
‫אבל בחור קטן לא עזב מעולם,‬
‫וקראתי ולמדתי וחשבתי על אנטארקטיקה.‬
‫עכשיו אני רוצה לנסוע.‬
‫מעולם לא חשבתי שאוכל, אבל הסתגלתי.‬
‫- 4. האם החיבור מצורף? -‬
‫- לא מזוהה -‬
‫הלו?‬
‫אה, בסדר.‬
‫תודה.‬
‫- 9. האם בריאותך תקינה?‬ ‫כן, לא -‬
‫הנה אתה. חיכיתי לך.‬ ‫-אני רואה.‬
‫דיברתי עם הרופא, והבריאות שלי תקינה.‬
‫גם אני דיברתי איתם.‬
‫אז הדבר היחיד שנותר לי לעשות הוא להכשיר‬ ‫את המטפל של אדיסון, שזה אתה.‬
‫אתה מוכן?‬
‫ראשית, שגרת הרחצה. השתמש בקערה רדודה‬ ‫ומלא אותה רק עד לפלסטרון שלו.‬
‫הפלסטרון שלו. הבנתי. בשביל מה האשכולית?‬
‫זה אדיסון עד שאהיה בטוח‬ ‫שאתה יכול להתמודד עם האמיתי.‬
‫חשיבה הגיונית.‬
‫אבל אחר כך, פסדר?‬ ‫הבטחתי לג'יי ופאדמה שאבוא אליהם.‬
‫לג'יי יש מעשנת בשר חדשה‬ ‫ושמונה חיות שונות שהוא רוצה שאנסה.‬
‫אבל אל תדאג, אין צבים.‬
‫דוחה.‬
‫אבל אל תשכח את הפגישה שלנו‬ ‫עם הווטרינר של אדיסון מחר.‬
‫איך אפשר לשכוח? השארת 4 פתקים‬ ‫על המראה בשירותים.‬
‫זה משהו שאימא שלי עושה הרבה.‬ ‫לדעתי זה יעיל מאוד. תיזהר!‬
‫אופס.‬
‫דרכת על אדיסון!‬
‫אני מצטער, סמי.‬
‫אבל זה מריח טוב.‬
‫נתראה, אחי.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫ב-1912, החוקר טיטוס אוטס‬
‫אמר לרוברט פלקון סקוט‬ ‫שהוא יוצא להליכה קצרה.‬
‫הוא לא נראה שוב לעולם.‬
‫ארבעים ושמונה,‬
‫ארבעים ותשע,‬
‫וחמישים.‬
‫אוקיי.‬
‫נו, יש לך כוח לעוד עשר?‬
‫לא, אין לי.‬
‫את בטוחה?‬
‫ב-1982,‬
‫שלושה מדענים בריטים עזבו את תחנת פאראדיי‬
‫ליום טיול לאורך קרח הים, אל אי שכן,‬
‫אבל סערה פרצה וניפצה את הקרח.‬
‫הם מעולם לא שבו.‬
‫אולי עוד קילומטר?‬
‫לא ולא.‬
‫קדימה.‬
‫לפחות שרדת יותר זמן מהחברה שלך.‬
‫איפה החברה שלי באמת?‬ ‫-עכשיו יש לך אנרגיה?‬
‫רופאים אומרים שהליכה היא אחד הדברים‬ ‫הכי בריאים שאפשר לעשות,‬
‫אבל באנטארקטיקה זה לא המצב.‬
‫תודה.‬ ‫-הליכה קצרה יכולה להרוג אותך.‬
‫אימא שלך אפתה שש עוגות.‬ ‫-לא הצלחתי לישון, אז אפיתי.‬
‫מתוקים למתוקות שלי.‬
‫איך היה האימון?‬ ‫-גיהינום. תודה ששאלת.‬
‫נראה לי שביום חמישי ניסע ל"בר מאונטן".‬
‫זה מסלול מעגלי באורך כעשרה ק"מ.‬ ‫יפה שם ממש.‬
‫יופי. אני אמות בטבע.‬
‫אני מחליף בגדים.‬
‫אז, על מה אתן מדברות בטלניות שכמותכן?‬
‫בחיי. באמת על מה‬ ‫שתי בטלניות שכמותנו דיברנו?‬
‫אני מנסה לשכנע את אימא שלך‬ ‫לבוא לפגישת ועד ההורים השבוע.‬
‫הג'י-אס-איי הכניס את קוד הלבוש לסדר היום.‬ ‫-היא לא מהטיפוסים שמצטרפים לוועד.‬
‫אז את לא מוותרת על נושא קוד הלבוש?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫זה לא קשור לבגדים. זה קשור לזהות.‬
‫מי אנחנו שנגיד לאנשים‬ ‫איזה ביטוי מגדרי מתאים להם?‬
‫זה לא מקומי לבחור עבור מישהו אחר,‬ ‫וזה בהחלט לא מקומו של בית הספר.‬
‫אז אני אהיה שם, ואביא עוגה.‬
‫מה עשית לידיים היפיפיות של התינוקת שלי?‬
‫יש מישהו בדלת.‬
‫כדאי שתפתחי אותה, כגבירה של הבית.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי בחנות הנעליים שבשכונה.‬
‫זאת שיש בה רק עקבים מעץ, אבל הם חמודים?‬
‫זאת את? הגוונים שלך‬ ‫מוצאים חן בעיני הרבה יותר עכשיו.‬
‫הי. אני אלסה.‬
‫סשה. אני האימא. אימא של איזי.‬
‫טוב, ביי. תודה.‬
‫קייסי, הנה את, יפיפייה שכמוך.‬
‫החבר האמיתי הראשון שלי‬ ‫גר בבית בסגנון "קרפטסמן".‬
‫ג'יימס.‬
‫הוא מת.‬
‫שתיין גדול.‬
‫הבית הזה רדוף רוחות?‬
‫שלו היה.‬
‫הם רדופים לעתים קרובות.‬ ‫-תרצי כוס מים?‬
‫לא, אנחנו בסדר.‬
‫יש לה קוצים בתחת.‬
‫אוקיי, נעים להכיר.‬
‫תבדקי את חנות הנעליים ההיא.‬ ‫אני יכולה לראות אותך בקבקבים.‬
‫היא כיפית, נכון?‬
‫כן, היא מוצאת חן בעיניי.‬
‫היא לא מוצאת חן בעיני.‬
‫הכול סובב סביבה,‬
‫וכל מה שהיא אומרת קצת מרושע בעדינות.‬
‫כאילו, זה נראה לא מזיק,‬ ‫אבל אחרי כך מרגישים רע.‬
‫נשמע כמו אימא שלך.‬
‫כן. היא מזכירה לי את אימא שלי.‬
‫איזי המסכנה.‬
‫אני רק רוצה לארוז אותה ולהעביר אותה אלינו.‬ ‫-לא, אל תעשי את זה.‬
‫אני לא אעשה את זה.‬
‫למה לא?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-דאג?‬
‫אני לא מת עליה.‬
‫איזי? למה? היא מקסימה.‬
‫יש דרמה תמידית סביבה.‬
‫קייסי תמיד עצבנית בגללה‬ ‫או מודאגת או בורחת לאיזשהו מקום.‬
‫היא לא צריכה את זה.‬
‫ואם היא רוצה מלגה,‬ ‫היא חייבת להישאר ממוקדת.‬
‫ספורט הוא לא הכול בחיים.‬
‫אני יודע.‬
‫בטוח שזה לא כי הבת שלך יוצאת עם בחורה?‬
‫לא, לא אכפת לי שהיא יוצאת עם בחורה.‬
‫אני פשוט לא מת על הבחורה הזאת.‬
‫אנשים רבים כל כך נעלמו באנטארקטיקה,‬ ‫שקבעו חוק חדש.‬
‫בכל פעם שאתה הולך למקום כלשהו,‬ ‫אתה צריך למלא טופס,‬
‫כדי שידעו אם אתה לא חוזר.‬
‫שקט, ברווז.‬
‫אדיסון גרדנר?‬
‫- מרפאת חיות קהילתית וובסטר -‬
‫למרבה הצער, לא כל הצדדים נוכחים עדיין.‬
‫פספסת את הפגישה שלנו.‬
‫ומשבצת הזמן של אדיסון ניתנה לברווז.‬
‫ברווז.‬
‫למה שמישהו ירצה חיית מחמד‬ ‫שעושה רעש באופן אקראי?‬
‫אני ממש מצטער. שכחתי לגמרי.‬
‫למרבה המזל, הצלחתי לקבוע מחדש‬ ‫ליום חמישי בארבע.‬
‫אני לא יכול ביום חמישי בארבע.‬ ‫יש לי תור במחוז אוקס.‬
‫למען האמת, אני לא בטוח‬ ‫שאני יכול לשמור על אדיסון.‬
‫מה?‬
‫לא בטוח שאני יכול לשמור על אדיסון.‬ ‫גם דיברתי עם הרופא...‬
‫לא בטוח שאני יכול לשמור...‬ ‫הם יעשו מעקב כדי לבדוק כמה דברים,‬
‫אבל משהו לא בסדר.‬
‫לשמור על אדיסון.‬
‫אני די לחוץ.‬ ‫לא בטוח שאני יכול לשמור על אדיסון.‬
‫מה זאת אומרת אתה לא יכול לשמור על אדיסון?‬
‫זה מה שמדאיג אותך?‬
‫זה דבר מדאיג מאוד.‬
‫אתה יודע, בדרך כלל אני יכול לסלוח‬ ‫על האנוכיות שלך,‬
‫אבל לפעמים, זה פשוט...‬
‫זה פשוט מוגזם!‬
‫טוב, היום היה יום נוראי.‬
‫בנוסף לכאב היומיומי מהבגידה שלך,‬ ‫דיואי ברח.‬
‫כנראה שכל מי שאני אוהבת עוזב אותי.‬
‫אז החלטתי לאפות משהו שמח.‬
‫הבט, עוגת מלאכים תוצרת בית‬
‫עם תותים וציפוי קרם חמאה.‬
‫והיא עדיין חמה,‬
‫בדיוק כמו מכסחת הדשא שלי.‬
‫אוי, בת'.‬
‫- עוגייה שמחה -‬
‫את לא תאמיני.‬
‫קיבלתי 100 במבחן הבית בפיזיקה.‬
‫וואו.‬
‫שזה מדהים ומוזר.‬ ‫ואחרי השיעור, מר ריאן שאל אותי מלא שאלות‬
‫כמו איפה עשיתי את המבחן‬ ‫והאם מישהו פיקח עליי.‬
‫ואז הוא הזכיר את הקוד המוסרי של קלייטון,‬ ‫והבנתי שהוא חושב שרימיתי.‬
‫התעצבנתי כל כך.‬
‫אני אולי גרועה בפיזיקה, אבל אני לא רמאית.‬
‫אוי לא.‬
‫מה אמרת לו?‬
‫אמרתי לו שזו האשמה לא הולמת,‬
‫ושהוא צריך להתבייש בעצמו,‬ ‫ואז יצאתי בעצבים.‬
‫יש לו מזל שלא ניפצתי את דגם הקטפולטה שלו.‬
‫אני עשיתי את זה.‬
‫מה?‬
‫הסתכלתי במבחן שנתת לי, ושיניתי כמה תשובות.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫פשוט... פספסת כמה, אז עניתי עליהן,‬
‫ואז המשכתי.‬
‫את מרחמת עליי?‬
‫את חושבת שאני טיפשה?‬ ‫-לא. ממש לא.‬
‫אמרת שזה המקצוע שאת הכי גרועה בו.‬ ‫רק ניסיתי להיות תומכת.‬
‫אני אגיד לו שזו הייתי רק אני.‬
‫הוא לא יכול להוכיח כלום.‬ ‫לכן הוא רוצה שאודה בזה.‬
‫פשוט תשכחי מזה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את כועסת?‬
‫לא.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אני חייבת ללכת לשיעור.‬
‫אבא, תוכל לטפל באדיסון‬ ‫בזמן שאני באנטארקטיקה,‬
‫וגם לנצח אם אקפא ואמות כשאהיה שם?‬
‫הצב?‬
‫אני לא בטוח. אולי תבקש מאימא שלך.‬
‫- מטפלים פוטנציאליים לאדיסון -‬
‫- אבא‬ ‫אימא -‬
‫בשמחה. אוקיי, בוא נראה.‬
‫ארוחת בוקר בשמונה, ארוחת צוהריים ב-12,‬
‫בשעה שתיים נעשה טיול בשכונה,‬
‫וחטיף לצבים בשלוש.‬
‫לא משנה.‬
‫אדיסון הוא מופנם.‬ ‫הנוכחות המתמדת שלך תעצבן אותו.‬
‫- אימא -‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫שאלה קטנה אחת. לטרריום של אדיסון יש מנעול?‬
‫כי יום אחד בובקאט‬ ‫אכל את כל הדגים הישר מהאקווריום.‬
‫לא יכולתי לעצור את זה. הוא חזק ממש.‬
‫- בוב‬ ‫אוואן -‬
‫- סיד -‬
‫האם הוא זקוק לטיפול יומיומי?‬ ‫-כן.‬
‫ניקיון?‬ ‫-כן.‬
‫אהבה?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא הקטע שלי.‬
‫- נואל‬ ‫אבי -‬
‫- שאריס‬ ‫פרופסור ג'אד -‬
‫אני לא יודע מה לעשות. כולם נוראיים.‬
‫אני חייבת להודות,‬ ‫לא חשבתי שבאמת תעשה את זה.‬
‫אמרתי לך שאעשה,‬ ‫ואני עושה מה שאני אומר, בניגוד לזאהיד.‬
‫זה נורא. אני עוצר.‬
‫ברצינות?‬
‫כמה רחוק הגענו?‬
‫משהו כמו אחד חלקי מיליון ק"מ.‬
‫גם איזי ואני רבות עכשיו.‬
‫היא כועסת עליי, אבל רק ניסיתי לעזור לה.‬
‫כן, את עושה את זה לפעמים.‬
‫מה אני עושה?‬
‫מנסה לעזור יותר מדי, כמו אימא.‬
‫כשאני כועס עלייך, זה בדרך כלל‬ ‫כי את מנסה לעזור יותר מדי,‬
‫או כי את מכה אותי בראש. הכית את איזי בראש?‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫אני לא עוזרת יותר מדי, או שכן?‬
‫אני בדרך כלל אוהב את זה, אבל לא תמיד.‬
‫אני אמשיך לרוץ.‬
‫אני אמשיך לשבת.‬ ‫-בסדר.‬
‫לעולם לא תנחש מה קרה.‬
‫אוקיי.‬
‫זוכר את עץ הכסף שלי‬ ‫שהשארת באכזריות על המדרכה‬
‫כי חשבת שהוא גורם לאדיסון לחלות,‬ ‫על אף שהוא לא?‬
‫כן.‬
‫ובכן, עשיתי כמה טלפונים,‬ ‫ספציפית למחלקת תברואה בעירייה,‬
‫התחנפתי ללידיה, שעובדת שם,‬
‫כדי למצוא את השם‬ ‫של נהג משאית הזבל שלך. שמו קני.‬
‫והבאתי לקני עוגיות‬ ‫ושאלתי אם הוא זוכר עץ כסף.‬
‫ובכן, מתברר שגם קני הוא חובב צמחים,‬
‫והוא השאיר אותו במגרש ריק‬ ‫כי לא היה לו לב לזרוק אותו.‬
‫בבקשה!‬
‫עשית את כל זה בשביל צמח?‬
‫רק רציתי לוודא שהוא בסדר.‬
‫מה את עושה עכשיו?‬
‫אני רק רוצה לומר שלכבוד הוא לי‬ ‫לשמור על אדיסון‬
‫ואני נרגשת לפגוש אותך. לאחרונה הפכתי בעצמי‬ ‫לבעלים של חיית מחמד, חזרזירה יפיפייה.‬
‫ולפני שתשאלי, יש לה רישיון.‬ ‫אספתי אותו בעצמי מבניין העירייה.‬
‫הוא מול מקום העבודה שלי. אני המנהלת‬
‫במסעדה בנושא תפוחי אדמה‬ ‫שהיא חלק מרשת, ואני...‬
‫טוב, זה תמיד רעיון טוב להיות מוכנים‬ ‫לכל בעיה רפואית לא צפויה.‬
‫סאם הוא בעלים מצוין לחיית המחמד.‬
‫הלוואי שכולם היו כמותו.‬
‫הוא מקדיש תשומת לב רבה לפרטים.‬
‫כן, נכון. אבל...‬
‫למען האמת, אני לא בטוח‬ ‫שאני יכול לשמור על אדיסון.‬
‫אני לא בטוח שאני יכול לשמור על אדיסון.‬
‫גם אני דיברתי עם הרופא,‬
‫והם יעשו מעקב כדי לבדוק כמה דברים,‬
‫אבל משהו לא בסדר.‬
‫אני די לחוץ.‬
‫מה?‬ ‫-לחוץ.‬
‫מה קרה? הברווז החצוף כאן?‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫מוכנה ללכת ל"בר"מאונטן"? מזג האוויר מושלם.‬
‫אני לא יכולה. אני עושה משהו.‬
‫מה זה, אומנות?‬
‫אלה שיעורי בית?‬ ‫-לא, אני מכינה משהו לאיזי.‬
‫פישלתי. היא כועסת עליי.‬
‫נראה שהיא מתרגזת הרבה, לא?‬
‫מה?‬
‫תראי, אם את רוצה את זה, את חייבת לעבוד.‬
‫אין זמן להכין פרחים יפים לחברה שלך.‬
‫את לא יכולה לקחת ימי חופש.‬ ‫-כן, אני כן.‬
‫לא, את לא. לא אם אתה רוצה להגיע ל-UCLA.‬
‫יופי. תודה.‬ ‫-אני רק אומר...‬
‫אולי כדאי שתחשוב יותר על עצמך ופחות עליי.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫זה אומר שאני מצטערת שהחבר שלך מת,‬ ‫אבל אתה דוחף חזק מדי.‬
‫זה לא לעניין, בסדר? איזה מין דבר זה להגיד?‬
‫פשוט תניח לי!‬
‫אני אניח לך.‬
‫רק תזכרי שאת זו שביקשה ממני עזרה.‬
‫טוב, אני לוקחת את זה בחזרה!‬
‫- מכינת קלייטון‬ ‫פגישת ועד ההורים -‬
‫- איזי‬ ‫במפגש! -‬
‫- מצטערת. לא באה. -‬
‫- הכול בסדר? -‬
‫- לא.‬ ‫את יכולה לבוא לקחת אותי? -‬
‫- מרכז העיר -‬
‫אימא שלי העיפה אותי מהבית.‬
‫או שברחתי. אני לא בטוחה.‬
‫זה היה טיפשי כל כך.‬
‫היא אמרה שאני צריכה לעשות בייביסיטר הערב.‬ ‫והיא ידעה על פגישת ועד ההורים.‬
‫נראה שפשוט לא אכפת לה.‬
‫מותק, אני מצטערת.‬
‫לאנשים מסוימים יש מגבלות.‬
‫היא צחקה על הג'י-אס-איי.‬
‫היא חושבת שהעובדה שאני יוצאת‬ ‫עם בנות היא רק שלב.‬
‫אין לה שום עניין במי שאני.‬
‫טוב, היא מפספסת,‬
‫כי את נפלאה.‬
‫תוכלי לא לספר על זה לקייסי?‬
‫אני אספר לה בשלב מסוים.‬
‫אני לא יודעת. אני פשוט מרגישה שלפעמים‬ ‫היא לא לגמרי מבינה.‬
‫תספרי לה כשתהיי מוכנה.‬
‫אז, אוטובוס גרדנר יוצא בעוד דקה.‬
‫התחנה הבאה, צומת פאי דלעת.‬
‫סליחה, אני חנונית רצינית.‬ ‫-אני אוהבת את זה.‬
‫סאם? מה אתה עושה כאן?‬
‫הייתי בעלים טוב לחיית המחמד,‬ ‫אבל לא חבר טוב.‬
‫לא שמתי לב לפרטים שלך.‬
‫זה בסדר, סאם. לא אמרתי לך מה קורה.‬
‫הרופא התקשר ואמר שיש לי סמנים בדם.‬
‫אנזים או משהו.‬
‫ושיכול להיות...‬
‫יכול להיות שזה סרטן.‬
‫מה?‬
‫לכן כעסתי עליך כל כך. פשוט פחדתי ממש.‬
‫אתה מפחד שתמות?‬
‫טוב, כדאי שאלך.‬
‫אם אני הולך להיות ילד עצוב,‬
‫אני מעדיף להיות בזרועותיה‬ ‫של אחות שופעת בגיל העמידה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני בא איתך.‬
‫אף על פי שעדיין מסוכן‬ ‫לצאת להליכה באנטארקטיקה,‬
‫הודות לפרוטוקול החדש,‬ ‫תמיד יש מישהו שמשגיח עליך.‬
‫הי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת. ואולי הגבתי בצורה מוגזמת,‬
‫אבל...‬ ‫אני לא יודעת איך להסביר את זה.‬
‫החיים שלנו שונים כל כך.‬
‫כשאימא שלי סובלת מנדודי שינה,‬ ‫היא שותה עד שהיא נרדמת.‬
‫כשאימא שלך סובלת מנדודי שינה,‬ ‫היא אופה עוגות.‬
‫פשוט הרגשתי כאילו ראית‬ ‫את החיים שלי והערכת אותי פחות.‬
‫מה? לא.‬
‫ראיתי כמה קשה לך, ורציתי לעזור.‬
‫פשוט עשיתי את זה בדרך טיפשית מאוד.‬
‫תראי, יש המון דברים‬ ‫שאני לא יודעת על עצמי כרגע,‬
‫אבל אני יודעת שאני בנאדם מגן.‬
‫ואם אני חושבת שמישהי שאני אוהבת בצרות,‬ ‫אני מנסה לעזור.‬
‫את אוהבת אותי?‬
‫ברור שאני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫מה זה?‬
‫זה לא ברור? אלה קלפי טארוט.‬
‫הכנת אותם?‬
‫חשבתי שמגיעה לך‬ ‫לפחות קריאה טובה אחת בחייך.‬
‫אוקיי.‬
‫- הברד -‬
‫הוא מצוין.‬
‫באמת?‬ ‫-קלף הברד.‬
‫את אמיצה.‬
‫אמיצה מספיק כדי לספר לאנשים‬ ‫איך את מרגישה, גם אם זה מפחיד.‬
‫אנשים הולכים אחרייך כי את חכמה‬
‫ויפה מאוד.‬
‫תקשיבי לקסם הטארוט.‬ ‫-בסדר.‬
‫הבא בתור, הנעל המכונפת.‬
‫את מהירה כמו הרוח.‬
‫אומץ ייקח אותך רחוק,‬
‫ואת יפה מאוד.‬
‫ולבסוף...‬
‫זה קלף מכשפתי במיוחד.‬
‫קול הצדק.‬
‫אכפת לך,‬
‫ואת משמיעה את קולם של אנשים‬
‫כי אף אחד מעולם לא דיבר בשבילך.‬
‫זו הסיבה שאני עושה את זה.‬
‫ואת מאוד...‬
‫הי, אטה.‬
‫השם הוא אלסה, האמת.‬
‫הבנות לא כאן כרגע.‬
‫הן בטח מסתובבות, מדברות עם בנים.‬
‫למען האמת, הן בבית שלי, אז...‬
‫הבאתי לך פאי קוקוס.‬ ‫פאי הקוקוס הראשון שלי.‬
‫באתי לדבר איתך על איזי.‬
‫מה היא עשתה עכשיו?‬
‫שום דבר.‬
‫לא. היא נפלאה.‬
‫היא אדיבה. היא שמה לב לאנשים.‬
‫היא ילדה טובה.‬
‫אז,‬
‫תהיי נחמדה יותר.‬
‫מה?‬
‫את לא יכולה לסובב את הכול סביבך,‬
‫לגרום לה להרגיש שהיא לא חשובה,‬
‫כאילו שאת לא רוצה לדעת איזה בנאדם היא.‬
‫טוב, עברת את הגבול.‬ ‫את יכולה לצאת מהבית שלי עכשיו.‬
‫בסדר. אבל את יודעת מה?‬
‫תחזיר לי את הפאי.‬
‫לא.‬
‫כבר נתת לי אותו.‬
‫כן, אבל אני רוצה אותו בחזרה.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אני חושבת שאלך.‬
‫רבתי עם קייסי.‬
‫זרקתי פאי על אימא של איזי.‬
‫מה?‬
‫למה?‬
‫היא אמרה שעברתי את הגבול.‬ ‫-זה נכון?‬
‫כן.‬
‫למה היית בבית שלה בכלל?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני פשוט...‬ ‫אני שונאת את היחס שלה לילדה הזאת.‬
‫משהו בכל המצב הזה ממש מוציא אותי מדעתי.‬
‫טוב, אולי היא לא האימא‬ ‫שאיתה את צריכה לדבר.‬
‫זה אולי לא נראה חשוב כל כך‬ ‫לדעת שמישהו שם עליך עין.‬
‫אבל זה גורם להיעלמות אל תוך האין הקפוא‬ ‫להיראות קצת פחות מפחידה.‬
‫אז הבדיקות מאשרות את מה שבדיקת הדם הראתה.‬
‫סביר להניח שיש לך סרטן.‬
‫אבל אפשר לטפל בו.‬
‫כנראה שלא תצטרך כימותרפיה או הקרנות.‬
‫אנחנו בטוחים שנוכל לטפל בו באמצעות ניתוח.‬
‫אז, אני לא אמות?‬
‫זה לא סביר.‬
‫נהדר.‬
‫אז איפה נמצא הפרחח?‬
‫בלוטת התריס? בית השחי?‬
‫הוא באשכים.‬
‫וואו.‬
‫איך הוא קיבל את החדשות?‬
‫הוא נהיה שקט ממש,‬
‫אבל אני חושב שהוא בסדר.‬
‫הוא לא עומד למות, ומזה הוא היה מודאג.‬
‫כן.‬
‫והכי חשוב, יש לו את התמיכה שהוא צריך‬ ‫כדי לקבל החלטות טובות ומושכלות.‬
‫הוא מסוג האנשים‬ ‫שעלולים לפתח יצר הרס עצמי.‬
‫מה קורה, קרציות? חזרתי.‬
‫שכחתי כמה היא לוהטת.‬ ‫אתם שכחתם כמה היא לוהטת?‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬