Jeg kan ikke forklare det.
Ok, kanskje jeg kan.
Jeg skrev et essay i sjette klasse om en dame, Mighty Moe.
Hun het egentlig Maureen.
Trenger du noe, vennen?
Nei.
Hun var en løper.
Vi må ta en prat.
Nei.
Er du sulten?
Nei.
Skal vi henge?
Nei.
Kan du lære meg å kjøre?
Hvorfor meg?
Mamma blir for nervøs, pappa blir for sint,
og Zahid hører på altfor høy musikk.
Noe som heter dubstep.
Jeg henter skoene mine.
GLAD I DEG
Lager du mer suppe?
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Noe er galt, men jeg vet ikke hva det er.
Det eneste jeg kan, er å lage mer suppe.
Jeg er ikke vant til å se henne sånn. Hun er så trist.
Jeg vet det. Kanskje vi burde selge senga hennes.
Da har hun ikke noe å ligge på.
Kanskje det.
Hun har vært der oppe i dagevis.
Jeg skal ut med Sam.
Fint. Flott.
Ta med en varm jakke, kanskje?
Ok.
-Går det bra? -Bare bra, takk.
Jeg tror du blir fornøyd.
Jeg har studert trafikkreglene nøye. Jeg vet alt.
Nå må jeg bare sette meg bak rattet.
Ikke ennå.
Jeg har ikke spist på 40 timer. Vi skal ha fast-food først.
Ok, men ikke altfor fet mat.
Jeg kan ikke styre bilen med fettete fingre.
Fett om du styrer kjeften.
Hva?
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hvorfor har du ikke spist? Du spiser alltid.
Mighty Moe var fantastisk.
Hun slo maratonrekorden da hun var 13.
Hun var en av landets raskeste kvinner…
…men hun var bare en jentunge.
Så, hvorfor har du ikke spist?
Jeg har bare ikke.
Hvorfor vil du lære å kjøre?
-Fordi Zahid har kreft. -Hva?
Er det sant?
Testikkelkreft.
Nei.
Må han… du vet, fjerne en?
En testikkel? Ja, den høyre.
Stakkars Zahid.
Han elsker testiklene sine. Snakker om dem hele tiden.
-Hva har det med kjøring å gjøre? -Jeg skal kjøre ham hjem etter inngrepet.
Dæven, Sam.
Og jeg kan bli bedt om
å kjøre et terrengkjøretøy på turen, så jeg bør være forberedt.
-Får jeg pommes fritesen din? -Nei.
Jeg sa nei!
Kan vi kjøre nå?
Jeg må ha noen flere burgere.
Endelig kan vi kjøre.
Denne kjøretimen er ikke mye kjøretime.
Mer en "se deg spise hamburgere"-time.
Ok, kjør i vei.
Veldig morsomt. Jeg må gjøre meg klar, dust.
Først, setebelte.
Sikkert, men ikke smertefullt. Bra strekk.
Neste, speil.
Paige sier speil er ubrukelige, men jeg tror hun tar feil.
Nå skal jeg starte bilen for å sjekke temperatur og lyd.
Til slutt en titt på trafikkreglene.
-Nei. -Håndboka mi!
Slutt å gjøre deg klar, og kjør.
-Du bøyer den. -Hysj.
Greit.
-Hva gjør du? -Jeg kjører.
Med lukkede øyne.
-Og så da? -Og så da?
-Jeg skal prøve å la være. -Ikke bra nok.
Kjører du med lukkede øyne, kommer vi fram døde.
Herregud, jeg trodde du var død.
Går det bra?
Hva skjedde?
Du bare gikk. Er du skadd?
-Nei. -Er du syk?
Nei, jeg…
Hva?
Jeg vet ikke.
Du skremmer meg.
Jeg bare…
Jeg klarte det ikke.
Klarte ikke hva da?
Løpe?
Ja.
Det er bare for mye.
-Folk venter for mye av meg. -Ok.
Jeg fikk ikke puste.
Å nei.
Løping pleide å være gøy.
Det var bare da jeg fikk puste…
-Men i dag kunne jeg ikke. -Ok.
Det går bra.
I stedet for å være glade på Mighty Moes vegne, bekymret folk seg.
Det var for mye å takle for en ung jente.
Ikke så fort!
Du kjører 18… Nei, 19 km over fartsgrensen.
Og har du glemt det som heter blinklys?
-Sa mamma hva som skjedde på stevnet? -Ja, du gikk av banen.
Hallo, det var et stoppskilt, ikke et vikepliktskilt.
Herregud, du er så irriterende.
Under forberedelsene mine gjorde jeg meg kjent med trafikkreglene.
Du gjør det helt feil.
-Jeg har øynene åpne. -Det eneste du gjør bedre enn meg.
Casey!
Det var et uhell, og karma.
Så kaldt! Hvorfor søler du alltid milkshake på folk?
Jeg har sjokolade i kordfløyelrillene.
Jeg må skifte klær.
Jeg elsker denne.
Takk.
Abby? Hva gjør du her?
Maler.
-Er du fuglekunstneren? -Liker du fuglene mine?
Jeg elsker dem. Det er en på Maple…
-Anya. Hun er en råtass. -Jeg ser henne hele tiden.
Du er skikkelig god.
Disse fuglene er… Jeg elsker dem.
Du vet at graffiti er ulovlig?
Jeg er også en råtass.
-Trenger du skyss? -Ja visst.
-Dette er ekkelt. -Vel, slikk det av.
Beinet mitt er fortsatt kaldt.
Hva er greia med disse stilige sakene?
Straffestøvlene. Du står i dem når du har vært slem.
Som når du søler milkshake på folk.
Gå og ta av deg buksene.
Hvordan går det?
Da Sam og Zahid giftet seg, sa du at du måtte ta en avgjørelse om UCLA.
-Bestemte du deg? -Ja.
På en måte.
Så, hvordan gikk det?
Crowley sa at jeg var syk, men jeg var ikke det. Jeg var ikke syk.
-Hun kommer tilbake. Rekruttereren. -Flott.
Så… Så flott. Så,
hva nå?
Treneren vil jeg skal ta en uke fri fra treningen for å hvile eller noe.
Ok. Høres lurt ut.
Vi tar en uke fri, og kommer sterkere tilbake.
Jeg justerer treningsplanen.
Saken er at ingen syntes at Mighty Moe burde løpe.
De syntes ikke jenter burde løpe.
Én reporter lurte på om hun var en forkledd gutt.
Folk skjønte henne ikke.
Kanskje hun ikke skjønte seg selv.
Jeg vet ikke.
Hei.
Hei! Jeg har savnet deg.
Kom hit.
Det virker som du har det bra.
Det er jeg glad for.
Jeg føler meg bra. Jeg har ikke løpt på en uke.
-Virkelig? -Ja.
-Du må jobbe for å komme i form igjen. -Nei, må ikke det.
Kjepphøy også. Digger det.
Nei, jeg mener, jeg dropper løpingen.
Hva?
Hvorfor det?
Du elsker å løpe.
Og du er på vei til UCLA. Jeg vet det.
Hvis du slutter, mister du stipendet.
Jeg vet alt det, og jeg har tenkt mye på dette.
Jeg elsket å løpe. Det var ingenting jeg elsket mer.
Og helt siden UCLA-greiene, har det forandret seg.
Det har blitt stress og angst. En klump i magen.
Nei.
Løping er deg. Det er oss.
Nei.
Jeg klarer dette. Det er godt å vite at jeg kan slutte når jeg vil.
Og hva med Clayton?
Jeg liker ikke Clayton. Har jeg aldri gjort.
Jeg liker deg, og jeg vil ikke miste deg,
men vi må ikke gå på samme skole for å være sammen.
Kanskje du trenger mer tid.
Nei. Jeg har bestemt meg.
Etter årevis med alt stresset,
sluttet Mighty Moe å løpe.
Ikke vær redd.
Og du, nå får jeg mye mer tid til de tingene jeg elsker,
som deg.
Vel, du er ikke en ting.
Du er et menneske.
Jeg hatet den delen av historien.
Jeg forsto det ikke.
Nå gjør jeg det.
Ja, jeg tok den store avgjørelsen om UCLA,
og så tok jeg en annen avgjørelse som kjæresten min ikke likte.
Kjæreste?
-Det er nytt, ikke sant? -Ja.
Men det er litt komplisert akkurat nå.
Å komme ut er nok aldri ukomplisert.
Det gikk greit for meg. Har vært ute siden åttende.
Visste det etter "California Gurls"-videoen.
Men møtte ingen andre som var bi før jeg kom på college.
Ja, vi dro på et GSA-møte på skolen, Izzie og jeg,
og hun følte seg forstått.
Hun fant et fellesskap der med en gang.
Og jeg føler at hun kjenner seg selv bedre.
Og det…
Det gjør ikke jeg.
Det er som jeg ikke skal vite det.
Jeg har jobbet mye med meg selv, inni hodet,
prøvd å finne ut hva jeg vil.
Og det var så vondt å slå opp med Evan.
Og jeg elsker Izzie…
…så høyt.
Men jeg føler at det ikke er nok.
Jeg føler at jeg må være…
Jeg må gjøre mer og si mer og være mer sikker,
men jeg klarer ikke å være åpen og modig
og politisk om noe
når jeg ikke vet hva jeg skal si om det.
Er det noe galt med meg fordi jeg ikke helt vet hvem jeg er?
Beklager.
Kan jeg gi deg en klem?
Ja.
Jeg er klar. Jeg lukter bare litt milkshake.
La oss sette i gang.
Hør etter. Jeg tillater det.
Jeg lar deg ta rattet, på én betingelse.
-Øynene åpne? -Riktig.
Øynene åpne?
Avtale.
Jeg vet at dere skulle gi meg skyss, men jeg tror jeg skal gå.
-Ok. -Ok, ja.
Du er på tynn is.
Først milkshaken, så nøklene…
Å gosj.
UCLA-IDRETTEN
Mr. Gardner, har du snakket med Casey? Hun vil slutte å løpe.
Jeg hørte det.
-Jeg tror hun mener det. -Jeg òg.
Er det alt?
Vi må gjøre noe. Vi må hjelpe henne.
Digger det ikke, men det er hennes liv.
Jeg vet at vi ikke prater så mye,
men jeg er bekymret for datteren din,
og det burde du også være.
Jeg er bekymret for Casey. Jeg har vært det i hele år.
Hun knekker. Har aldri sett henne sånn.
Vet du hva som er nytt?
Du.
Alt dramaet ditt.
Så ja, jeg er bekymret.
Jeg er bekymret
for at det som gjør livet hennes så vanskelig akkurat nå, er deg.
Hun vil ikke se det, og skylder på løpingen.
Å, hei. Jeg har mye nervøs energi i dag,
så alternativene våre er å krangle eller gjøre noe gøy.
Skal vi gå på date?
Elskling? Går det bra?
Ja, det går bra.
Jeg har så mye ledig tid i dag at jeg drar og bytter ut dodøra til Sam.
Trenger du hjelp?
Ja visst.
Hadde glemt at snoking i folks hus når de ikke er hjemme
er en av mine favorittaktiviteter.
Ja, du liker det.
Se alle honningbjørnene. Sam liker ikke honning engang.
Jeg trenger noen bøker å støtte denne med. Jeg sjekker på rommet til Sam.
SMÅEN.
OG FAREN MIN KALTE MEG SMÅEN.
MEG: SA IKKE "HA DET".
SÅ DRO HAN. PAPPA KOM TILBAKE. SMÅEN DRO ALDRI.
-Dette er tortur. Kjør fortere! -Ti stille. Du gjør meg nervøs.
Du gjør meg nervøs ved å kjøre så sakte. En snegle passerte oss nettopp.
Du kan ikke ha sett det.
Fortere!
Slutt! Jeg hater dette. Dette er grusomt.
-Jeg lærer aldri å kjøre, og sånn er det. -Nei. Ikke søren. Du gir ikke opp nå.
Større idioter enn deg har lært å kjøre.
-Det blåser jeg i. Jeg slutter. -Herregud.
Hva er det som er så vanskelig? Du tråkker på gassen og kjører.
Gjør det, Sam. Zahid trenger deg.
Greit.
Vent litt. Jeg kjenner den hunden.
Jeg tror det er Dewey.
Evans hund som dere stjal?
Reddet. Ja.
Jeg tror vi må gjøre det igjen.
Men hvordan?
Når en camper i Antarktis, må maten være i lukkede beholdere,
så lukten ikke tiltrekker dyr.
Og så?
Vent, hvorfor ser du på burgerne mine? Slutt å se på burgerne mine.
Kom tilbake med dem!
Hva er det?
Det er dop.
Jeg vet det, men hvor…
-Hva… -Den sto på kjøkkenet.
Jeg tok den. Jeg vet at den er Zahids. Jeg tok den med hjem.
Hvorfor det?
Ville ikke ha den i huset til gutten min.
Men den er stjålet!
Du stjal mange, mange gram marihuana.
-Kanskje han ikke legger merke til det. -Klart det lille dophuet vil merke det.
Jeg leverer den tilbake. Jeg dropper den av ved huset, anonymt.
Takk. Kjør sakte. Jeg vil ikke at du blir stoppet med den der.
Men det er lovlig.
-Er det lovlig med så mye? -Kanskje ikke.
Hva faen?
Aha.
Hei.
Jeg så at dodøra var reparert. Takk.
Ingen årsak.
Så du stjal gresset mitt og leverte det tilbake?
Ja.
Takk igjen.
Greit.
God kveld.
Pappa G,
Menn som gråter begynner nå, hvis du vil bli litt.
Hva er Menn som gråter?
En støttegruppe jeg startet. Vi gråter og røyker.
Jeg vet at du har lidd tap. Bli med.
Det går bra.
Gjør det?
Skylder meg en burger.
Fire, for å være nøyaktig.
Kan du gå inn?
-Hvorfor? Er du redd for å se Evan? -Nei, Beth, faktisk.
Hun tok bruddet vårt hardt, og nå hater hun meg.
Jeg har aldri båret en hund før. Jeg vet ikke hvordan det føles.
De er varme og sprellete.
Men du må kanskje bære en av sledehundene dine en dag,
hvis en blir sliten.
Det har du nok rett i.
Hallo?
Sam?
Å, Dewey!
Du fant ham! Beth er ute og leter etter ham.
Hun kommer til å bli så glad!
Takk, Sam!
-Hei! -Ingen årsak.
Jeg kjørte nesten på ham,
men gjorde det ikke, for jeg kjører sakte.
Det er jeg glad for. Det er sikkert Dewey òg, eller hva?
Vent, kjører du bil nå?
Ikke lovlig.
Jeg ville lære, men det er veldig vanskelig,
og Casey er en slem kjørelærer.
Vel, jeg har kjørt litt selv.
-Det ser interessant ut. -Ja. Vil du spille?
Det er gøy. Du kan kjøre så sakte du vil. Bare trykk på den grønne knappen.
Sånn, ja.
Kødder du med meg?
Hva gjør du her?
Tenkt å stjele noe? Du har allerede tatt gleden fra meg.
Hva mer vil du ha, skoene mine? Jeg ser at du ser på dem.
De er supre for å trampe på hjerter.
-Beth. -Ikke "Beth" meg!
Aner du hvordan det føltes? Bruddet som kom fra ingen steder?
Jeg er glad vi dro hit.
Rart at de er de eneste som har rotølsmak. Den er jo best.
Du.
Går det bra?
Jeg tror vi må slå opp.
Hva?
Jeg er ikke bra for deg.
Du har ikke vært deg selv i det siste. Du er stressa og engstelig
og trekker deg unna alt som ikke er skole.
-Hva? Nei. -Og nå vil du slutte å løpe.
Dette er ikke deg.
Alt endret seg da vi ble sammen.
Jeg vil ikke hindre deg i å gjøre det du vil.
-Men det er ikke… -Beklager.
Izzie.
Jeg elsket deg.
Jeg har en hel Pinterest-tavle med ting du skulle få.
Du kunne ha fått hjemmelagde trolldeig-øreringer.
Hvor skal du?
Casey?
Casey, jeg er så lei meg!
Du kan få skoene mine!
Dette er mye bedre enn i virkeligheten.
Jeg så Casey og kjeftet på henne, og hun stakk av.
Vent, Dewey? Jeg fortjener ikke å kose med ham.
Å, hva skjedde?
Jeg var slem. Jeg var så slem, og hun bare stakk.
Vi må dra etter henne, men hvordan tar vi henne igjen?
Da hun var 56, ble Mighty Moe oppsøkt av noen
som ba henne løpe halvmaraton.
Hun sa ja…
…fordi hun elsket det.
-Casey! -Sam!
-Går det bra? -Ja.
-Du løper. -Jeg vet det.
Du kjører.
-Jeg vet det, og øynene mine er åpne. -Jeg ser det.
Det vil jeg.
Løpe som Mighty Moe etter at hun sluttet.
Der er du.
Jeg prøvde å lese, men var for nervøs, så jeg vasket.
-Hvordan gikk det? -Fint.
Det var snålt.
Men han…
Han ga meg noe.
Skal vi gå på date?
Jeg klarte det!
Etter alt hun hadde vært gjennom,
etter alt hun hadde prøvd…
…var Mighty Moe endelig lykkelig.
Derfor vil jeg tilbake til laget.
Om dere vil ha meg.
Jøss.
TRENER
Vel,
dæven.
Jeg liker den Mighty Moe-dama.
Og vi vil ha deg tilbake, så klart.
Vi er eksepsjonelt middelmådige, og du er rasende rask.
Sikker på at du vil dette?
Ja.
Så velkommen hjem.
Kom igjen, Owls!
Tekst: Sissel Drag