Mikor felfedezők expedícióra indulnak, nemcsak úgy belevágnak a dologba…
BEZÁRUNK - MINDENNEK MENNI KELL!
…hanem kialakítanak egy alaptábort, ahova visszatérhetnek.
Most, hogy itt a vég, és búcsút mondunk,
a szívem ezt súgja:
„Csak egy életetek van, techtropik,
szóval éljétek!”
De ugye a héten még dolgozunk?
Igen. Munkára fel!
Szóval nagyon fontos a jó alaptábor.
Nézz körül! Olyan kísértetiesen üres az üzlet.
Nekem bejön. Olyan megnyugtató.
Sammy! Gondolkodtam, és mivel te az Antarktiszra mész,
az én golyóm meg egy helyre,
ahol menő amulett lesz belőle, amit a nyakamban hordhatok…
Az orvos mondott ilyet?
Utalt rá.
A lényeg, hogy sok dolognak vége lesz.
Még nem kerültem be az Antarktisz-programba.
Tizenegyszer rájuk telefonáltam,
és legutoljára azt mondták, hogy ha minden jól megy, bekerülök,
úgyhogy elég jó előérzetem van.
Akkor már csak egy tennivaló maradt. A búcsúbuli.
A neve ez lesz: Zahid tök jó tökacáréja.
Nem is!
Jobb ötlet: Gonádgála.
Nem is! Ezt hallgasd!
Zacsiszaggató zsúr.
- Ezt majd még megvitatjuk. - Oké, rendezhetünk bulit,
- de nekem a neve édes mindegy. - Tényleg? Te általában buliellenes vagy.
Most nem, mert stimulálnom kell a hippokampuszomat.
Ez elég huncutul hangzik.
A hippokampuszom?
Ez az agyterület felel a navigációért,
az emlékezetért és az érzelmek szabályozásáért.
Hát az enyém hibásan működik, mert pocsék a tájékozódásom és a memóriám is.
Kimutatták, hogy az antarktiszi tartózkodás
7%-kal csökkentette a német tudósok hippokampuszának méretét.
- El tudod képzelni? - Őszintén? Nem.
Azért lehet, mert az egysíkú, fehér táj nem stimulálja jól az agyat.
A kutatók ajánlása, hogy aki odamegy, próbálja edzeni a hippokampuszát
például fejtörőkkel, kardiomozgással és különböző társas programokkal.
Egy buliban rengeteg hippokampuszstimuláló lehetőség rejlik.
Ha te mondod, lakópajti! Jót fogunk táncolni.
Bocsi!
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Szóval megteszed.
Elmész.
Igen.
Ugye…
Ugye nem miattam?
Nem.
Te tudod a legjobban,
hogy nem akarok itt lenni. Sosem akartam.
- Ha beszélni szeretnél… - Még nem menne.
Értem.
Csak egy kérdés!
A tesód meghívott a búcsúbulijára, és…
elmennék rá.
- Sam kedvéért. - Aha.
Furcsa lenne?
Hát…
Tudnod kell, hogy ez egyben egy here búcsúbulija is, szóval…
Tudom.
Az e-meghívó nagyon specifikus volt.
Nem lenne furcsa.
Gyere el!
Oké.
Apukád is ott lesz?
Valószínűleg. Miért?
Mi a fenét csináltál?
Miért mondtad Izzie-nek, hogy rossz hatással van rám?
Nem így volt. Lejött beszélni velem, és…
csak kicsúszott a számon.
Sajnálom, ha megbántottam, de amit mondtam…
az az igazság.
Nem. Tévedsz!
De már mindegy. Bejött a számításod, mert szakítottunk.
- Sajnálom! - Dehogyis!
- Casey! - Egy szót se többet!
Casey!
Mondd!
Tudod, hogy szeretlek, de…
Miért ezzel kezded?
Ha így indul egy beszélgetés, valami rosszra fut ki. Mi az?
Túl szigorú vagy Izzie-vel.
- Nem adsz neki esélyt. - Oké. Értem.
Egyedül vagyok a véleményemmel. Tiszta sor.
Apa! Írd fel a naptárba,
hogy agystimuláló bulim lesz szombaton, amin ott kell lenned!
Aznap dolgozom, de ha fontos, elcserélhetem a műszakom.
Zahid heréjétől is ezen búcsúzunk.
Akkor nincs műszakcsere.
Jó hírem van.
Jóváteheted a múltkori pemmikán- és hooshmalőrt.
Segítened kell bulit szervezni!
- Szerintem semmit sem kell jóvátennem. - De!
De gondoltam, megveszem a táskákat az antarktiszi utadra.
Kaptál már csomagolólistát?
Tudnom kell, mire készüljünk.
Még nem küldte a suli.
Akkor megkérdezem őket telefonon.
Légyszi, ne!
Nem akarom, hogy a programfelelősök pelenkásnak higgyenek.
Nem tennék, mert tipegők nem mennek az Antarktiszra.
A felnőtteknek is kell csomagolólista.
De az anyukájuknak nem.
Hát jó, akkor majd megtippelem, mik kellenek.
- Te viszed vásárra a bőröd. - Akkor jó.
Most beszéljünk a buliról!
A témája a herék.
Vagyis csak egy here.
Értem.
Gömbölyű dolgok lesznek, amik nem túl nyilvánvalók.
Jól hangzik.
Habár Zahid külön kérte, hogy IKEA-s svéd húsgolyók legyenek.
Meglepő, hogy egy bútoráruház jó húsgolyót csinál, de Zahid odavan értük.
Rossz hírem van, Paige. Wendy lerobbant.
- Kicsoda? - Wendy.
A pincérnő.
Az új krumplilány.
Ja, igen! Messzire elkerülöm a krumplit.
- Sok rossz emlék fűz hozzá. - Elcsúszott, és kificamodott a bokája.
Elég súlyos. Három fokozat van, és az övé harmadfokú.
Jaj, ne! Szegény!
- Aláírjam az üdvözlőkártyáját? - Ne.
Van más tipped?
- De a menedzserek nem lehetnek krumplik. - Általában nem, de ez egy vészhelyzet.
A cégvezetés szigorúan kiköti, hogy kell egy krumpli.
Akkor legyél te az!
Ugyan már! Az én lábam nem fér át a lábrésen, a tiéd meg igen.
Segítened kell!
Segítened kell Sal E.-nek.
A krumpli anyját neki!
HÁTIZSÁKOK
Indulok a munkába. Szórakozz jól a bulin!
Egy kérdés! Ha az Antarktiszra mennél, egy nagy, de ronda hátizsákot akarnál,
- vagy egy masszív málhazsákot? - Nem kérdés. Hátizsákot.
- Tényleg? - Igen.
Látod? Fogadtam volna a málhazsákra. Nem tudom, mennyi hely kell majd.
Gyorsan megkérdezem őket.
A Diákprogram-irodát hívta. Kérjük, hagyjon üzenetet!
Helló! Elsa Gardner vagyok,
és az antarktiszi művészeti programmal kapcsolatban lenne pár kérdésem.
A legfontosabb a legmegfelelőbb táskatípusé lenne.
Kérem, csörögjenek vissza!
A számom: 203-145-7539. Előre is köszönöm. Viszonthallásra!
- Sam kérte, hogy ne üsd bele az orrod. - Nem is ütöm. Mostantól.
Jó szórakozást!
Segítenél, lakópajti?
Szívesen tenném, de most épp a hippokampuszomat igyekszem stimulálni.
Jó módszer az omega-3-ban gazdag ételek evése.
Ezért van itt ez a szardínia.
Remek ötlet, nőcsábászkám! Bebüdösíteni a lakást a buli előtt.
- A csajok megőrülnek a szagáért. - Tényleg?
Csak ha macskák…
Segítenél végre?
Itt vagyok, és ajándékot is hoztam!
- Szia, Paige! - Szia!
Mit hoztál nekem?
Sokat gondolkodtam, mik lennének a leghasznosabb dolgok,
így neked, Zahid,
egy kényelmes ülőgyűrűt hoztam a műtét utánra.
Komolyan? Csak a legjobb barátoknak fontos az ember heréinek kényelme.
Rád fogok gondolni mindig, mikor a zacsim ebben pihen.
Arra semmi szükség.
És az én kis nyuszkómnak
egy szupi meleg egyujjas kesztyű.
A reklámja szerint ezekkel 40%-kal könnyebb dolgokat fogni.
Ez remek a rajzoláshoz.
Nem tudtam, hogy a fogási mérték százalékban kifejezhető,
de úgy néz ki, igen.
Oké. Köszi!
Én köszönöm! A vásárlás miatt nem nyűglődhettem az életemen.
PÁPÁ, SAM! (ÉS HERÉCSKE!)
Olyan pocsék, hogy mindenki továbblép, én meg…
ismét bekrumplisodom.
Én gondolkodás nélkül cserélnék veled.
Nem… Tudom. Nem akartam érzéketlen lenni.
Csak Sam belenézett a pingvinje szemébe, és rájött az élete céljára, de…
vajon mi az enyém?
Hol az én varázsmadaram?
- És mi ez a szag? - Szardínia.
Magas a jó-mega-3 tartalma.
Nyugodt gyomor ellen is jó.
Most, hogy első vendégként megérkeztél,
társalgással stimulálhatom a hippokampuszomat.
Mondd, mi van veled mostanság?
Hát Sam… Épp az előbb mondtam el.
Ez nagyon-nagyon gyümölcsös.
Nagyon jót tesz.
Jó sokan vannak.
Szerintem én körbejárok.
Maradsz, vagy jössz velem?
- Maradok. Üdvözölj helyettem mindenkit! - Oké.
Sziasztok, barátaim!
A golyóim kedvéért beszéljünk a legszellősebb nadrágunkról!
Az enyém a burgundi vörös kordnadrágom. Ki a következő?
A kobaltkék chinonadrágom.
Drágám!
Kéred a fejhallgatódat?
Köszi, nem!
A hippokampuszomnak plusz stimuláció kell.
Sokat készültem már. Ezzel is igyekszem megalapozni
az antarktiszi út sikerét.
Bár ez nehéz.
Akkor esetleg lenne kedved táncolni?
A tánc és más kardiomozgás elvileg jó a hippokampusznak, szóval igen.
Jaj, olyan édesek vagytok együtt!
- Izzie is jön a bulira? - Azt hiszem, igen.
Menő a tetkód.
Köszi! Ez handpoke.
Én csináltam. Még egy tyúk van a lábamon és egy szív a fenekemen.
- Paige egyszer küldött egy fenékfotót. - Igen.
Nagyon tehetséges vagy.
Kérsz egyet? Az eszközök a kocsiban vannak.
Nem. Tuti butaságot választanék, amit később bánnék.
Hát jó.
Miért küldtél neki fenékfotót?
Az egész családjának elküldtem.
DENTON - DIÁKPROGRAM-IRODA
Halló? Igen, köszönöm, hogy visszahívott!
Csak egy-két kérdésem van.
Jaj, ne!
Köszönöm!
Cserkó és Nari!
A kedvenc gyümölcseim és burlesque-táncosaim.
Üdvözöllek a herebúcsúmon!
Szia, Zahid!
Sajnálom az igazgyöngyödet.
Mit csinál idekint, Gardner anyuci?
Tudok egy titkot, amit nem kellene.
Hű! Szaftos pletyka!
- Mi az? - Nem mondhatom el. Túl borzalmas.
Nem lett elég jelentkező Sam antarktiszi programjára.
- Ezt nem akarom tudni! - Hát én sem!
- Mit tegyünk? - Nem tudom.
- Szegény, Sam! - Nagyon…
- Úgy örült ennek az utazásnak! - Majdnem szardíniát is evett.
Bocsánat, hogy elmondtam! Nem akartalak ezzel traktálni.
Most viccel? Sammy dolgaival bármikor lehet traktálni.
Meg a fincsi IKEA-s húsgolyókkal is.
El kell mondanom neki.
Te meg táncolj a sztriptíztáncosokkal, hogy utána mehessenek vissza dolgozni!
Jó, bár ők akkor dolgoznak, mikor akarnak, mert menők,
és mert Nari daytrade-el… de értem a lényeget.
Sam! Hogy van a hippokampuszod?
Egész jól, de azt hiszem, elég volt neki ennyi hanghatás és társalgás,
szóval bemegyek a szobámba némi csendes kiscsoportos tevékenységre.
Írok, hogy épp kit várok oda.
Nézzétek! Én megyek be elsőnek.
- Szuper a rendszered. - Köszi!
Tök megértelek. Mikor egy buli túl sok, a barátaimmal
úgymond egy jó hot doggal szünetelünk egyet.
- Még nevünk is van: buliközi hot dogosok. - Nekem elég a szobám nyugalma.
Majd tali!
OAKES COUNTY EGÉSZSÉGÜGYI KÖZPONT
- Ön hívott minket? - Igen.
A szemetet hoztam le, mikor láttam a zavarodott hölgyet.
- Ő az? - Igen.
Lillian?
Maga ismeri?
Igen, ismerem.
Oké!
Kész!
Szuper! A keresztrejtvények szórakoztatók.
Akkor is csinálnám őket, ha nem lennének hasznosak az agyamnak.
Érthető. Az agytorna csak még jobbá teszi.
Szívesen maradnék, és végigkeresztrejtvényezném az éjszakát,
de mennem kell. Vár a jó kis munka.
Jobban mondva a jó rossz munka.
A helyzet ismét jó szar most, hogy újra krumplijelmezben tolom.
- Sziasztok, srácok! - Szia, Sam!
A buli nagyon állat!
Kicsit elbújhatunk itt veled?
Igen! Jókor jöttetek. Paige épp menni készül.
Mondjátok, melyikőtök akar németül tanulni?
Én nagyon szeretnék!
A fenébe, de utálom a munkámat!
Szia, Paige!
IZZIE BOCSI! NEM ÉREK ODA.
CROWLEY PLUSZEDZÉST TART, MERT A SZTÁRFUTÓNK LELÉPETT.
Kaptam egy másik lehetőséget,
de az elektronikai cikkek az igazi szenvedélyem.
Vajon érezhetném ugyanezt a Sleep Number matracok iránt?
Akár!
Vagy megnyithatja a saját elektronikai üzletét.
Tényleg! Lehetne a neve Bobtropolis.
Ez nem is rossz ötlet!
De igen, az.
- Hali! Jöhet a buliközi hot dogozás? - Jöhet bizony!
Oké, szuper.
Bobtropolis.
Ich heiße Sid.
Ik heiße Sam.
Úgy mondjuk: ich.
Ich.
Ics?
Próbáld torokból! Ich.
Ich.
Nem is tudom, Sam!
Biztos, hogy ez jó az agyadnak?
Mert az enyémnek nagyon nem.
Igen! A nyelvtanulás az egyik legjobb, amit a hippokampuszunkért tehetünk.
Szia, anya! Ik heiße Sam.
- Ich! - Egek!
Sam, drágám, beszélhetnénk egy percet? Kettesben?
Akkor később, Sam!
Pápá!
Wie geht's? Ez a mizu németül,
de azt is mondják, hogy: Was ist los?
- Az Antarktiszról szeretnék beszélni. - Máris érdekel!
Nem érdekességet mondanék, hanem…
Nem veszed fel? Apa hív.
Doug? Szia!
Igen, még Sam buliján vagyok.
Micsoda?
Az anyám?
Oké, igen.
Akkor otthon találkozunk.
Anyu! Jól van a nagyi?
Igen, azt hiszem,
de most mennem kell.
Micsoda? Miért?
Szóval elmondta?
Úgy sajnálom, haver!
- A nagymamámat? - Az Antarktiszt. Jól van a mamád?
Azt hiszem. Mi van az Antarktisszal?
- Az, hogy nem indul a program. - Tényleg?
Nem indítják a programot?
Nem mondta el neki?
Épp most akartam.
- Te honnan tudod? - Felhívta őket.
Mondtam, hogy ne!
- Csak a csomag miatt csörögtem rájuk. - Mindenbe beleavatkozol,
még akkor is, ha kérlek, hogy ne! És most nem indul a program,
és erről még nem is kéne tudnom. Az egész a te hibád!
- Bocsáss meg! - Sammy, az anyukád csak segíteni akart.
Hát nem sikerült!
Elszúrtad ezt nekem!
És most szeretnék egyedül lenni!
- Sam, kincsem… - Hagyjatok!
Hogyhogy visszamész a régi sulidba?
Hát csak úgy.
Olyan volt, mintha a Claytonban megmondták volna, ki legyek.
A suli éreztette ezt?
Valahogy úgy.
Ott mindenki egyformán viselkedik és beszél.
Még a GSSZ-esekkel is azt éreztem, nem illek közéjük.
És a régi sulidba beillettél?
Nem.
Elcseszett helyzet!
Lehet.
Az én gimim sem volt túl jó.
Nem volt vele baj, de mindenki más volt, mint én.
És a fősulin? Ott jobb a helyzet?
Igen és nem.
Az emberek nem változtak,
de te jobban megismered magad, és ez félsiker.
Igazából ez már kész siker.
- Figyelj! Csinálnál nekem egy tetkót? - Biztosan szeretnéd?
Igen.
- Akkor hozom a cuccomat. - Oké.
Anya?
Elsa!
Jégkrémet eszünk.
Mogyorós-csokisat.
Jó látni, anya.
Jól érzed magad?
Nagyon jól!
Jól szórakozunk.
- Nem? - De. Nagyon jól.
Úgy bizony!
Jó éjt, anya!
Köszönöm, drágám!
Olyan jó itt lenni a csodás otthonodban!
Az a jó,
hogy itt vagy.
Köszönöm, Doug!
- Természetes, hogy segítettem. - Nem az!
Az anyám még életében nem volt kedves hozzád.
- Nem kellett volna segítened. - Tudod, hogy nem miatta tettem…
ugye?
A hetes asztalnál szülinapoznak, úgyhogy kell a krumplibugi.
Emlékszem, hogy az szuperül megy neked.
Túl meleg ez a krumpli a tánchoz. Vagy ezer fok van benne.
Plusz büdös, klausztrofóbiás leszek tőle,
és a kezem is izzad, mert nincs hova tennem a telóm.
Miért nincs a jelmeznek zsebe?
Ez fel fog dobni! A cégvezetés ujjong, hogy ilyen gyorsan lett új krumplink.
Tényleg?
Említettek engem?
Nem. Igazából… Engem dicsértek meg, de egy csapat vagyunk.
Most irány a hetes asztal, de vigyázz a zöld pólós fiúval!
Az előbb hányt, és nem akarom, hogy beterítse a szerkód.
NÉZD A TETKÓM!
- Megcsináltatta! - Tessék?
A barátnőm.
Nagyon félt a tetoválástól, de mégis…
Mégis megcsináltatta.
Nagyon inspiráló… de most jöjjön a krumplibugi!
Nem.
Mi?
Nem.
Én is féltem, hogy megint elbukom. Attól, mi lesz a következő lépésem.
De tudja, mit?
Bármerre is visz az utam,
a saját ruhámban járom végig,
nem pedig holmi hülye burgonyában!
Felmondok!
- Hogy mi? - A soha viszont nem látásra, Laird!
Jól gondold ezt meg, Paige! Ha kilépsz, a cégcsoport tajtékzani fog.
- Sosem engednek vissza. - Az jó.
Komolyan! Sosem dolgozhatsz többé a Sal E. Sour Creamnek!
Minden kilenc és fél étterem tabu lesz neked!
Tényleg?
Erről ez a véleményem…
„Azt mondta: Kegy rád!
S eltűnt a messziben
az én hű herém.”
Ki olvassa fel következőnek a herémhez írt haikuját?
„Bánt, hogy most elmész. A hírre feljajdultam.”
ELSA SAM NEM VESZI FEL.
- „A szívem sajog…” - Egy pillanat!
Sammy! Bemegyek.
Szia, Casey! Barna cuki vagyok. Sam veled van?
Sam!
- Megtaláltál. - Emlékeztem, hogy megnyugtatott a tér.
Tényleg megnyugtató.
Jól vagy?
Nem. Dühös vagyok.
Olyan sokat készültem és edzettem!
Mindent megtettem, amit kellett, de most nem mehetek,
és nincs más tervem.
Nagyon sajnálom.
Én is.
Én meg főleg.
Azt hiszem, biszexuális vagyok.
Nyilván, hiszen Evan után most barátnőd van.
Ez nem mindig ilyen egyszerű, de oké.
Csak még sosem mondtam ki, így…
Milyen érzés?
Olyan…
felszabadító.
Én rettentően félek.
Sam!
Nagyon szorosan megöleljük, jó?
Igyekszem.
Nem kell ám!
Oké.
Az Antarktiszon megfelelő alaptábor kell,
de a legjobb is csak ideiglenes otthon.
Miután az ember megtanulta, amit kellett,
megtalálta, amit keresett,
és túlesett azon, amin túl kellett…
Hiányozni fog ez a hely.
Nekem is.
Aha.
…ideje továbblépni.
Srácok!
Megvan! Megtaláltam a varázslatos madaraimat.
Ezek azok!
Mi történt?
A feliratot fordította: Józsa Ildikó