Плзеньська в'язниця в Чехії.
Один з найбільших у Європі виробників метамфетаміну.
Ми збиралися виробити 105 кг мету за два роки.
Майже кожен третій чеський в'язень
вживав метамфетамін до того, як потрапити до тюрми.
Я почав колоти мет і все покотилося вниз.
Коли ти під ним, тобі не треба ні спати, ні їсти.
Просто кайфуєш.
Перед в'язницею стоїть виклик не пропускати наркотики.
Бачите, там висять шнурки?
Це спосіб вивезення наркотиків з камер під час ув'язнення.
Наркотики проникають всюди. Так це працює.
Мене звати Рафаель Роу.
Я проведу тиждень всередині чеської в'язниці,
але я не вперше за ґратами.
Я відсидів 12 років за вбивство, якого не коїв.
Зараз я мандрую світом,
щоб з'ясувати яким є насправді життя
у найсуворіших в'язницях світу.
НАЙСУВОРІШІ ТЮРМИ СВІТУ
Чеська Республіка.
Столиця метамфетаміну в Європі.
Щомісяця тут обшукують
двадцять лабораторій, часто саморобних
і облаштованих у людських домівках.
Колоти метамфетамін тут поширено,
як ніде в Євросоюзі.
Одне дослідження навіть показало, що риба в чеських річках
має ознаки залежності від мету.
Є докази того, що більше ніде в Європі
немає такої проблеми з метамфетаміном, як у Чехії,
а виробники і наркоторговці
багато заробляють на цьому.
Він викликає сильну залежність,
тож наркомани часто скоюють злочини, щоб дістати нову дозу.
Начальник відділу наркотиків, генерал Якуб Фрідріх,
має стримувати цю епідемію метамфетаміну,
відомого тут, як первітин.
Як би ви описали масштаб проблеми?
Феномен метамфетаміну — зло.
Первітин це безумовно той чеський наркотик,
який викликає найбільше ризиків пов'язаних
зі здоров'ям, соціальною сферою і криміналом.
Ми бачимо це у кримінальних групах, що обкрадають машини.
Часто це люди,
які використовують стимулятори мету,
і вони вживають його при скоєнні злочинів.
До невеликих лабораторій приєднуються більші гравці.
Ми переживаємо зміни за останні п'ять років.
Річ у тому, що метамфетамін
масово імпортується в Європу.
Раніше вони арештовували тонну на пів року,
але зараз від шести до семи тонн
вилученого метамфетаміну в Європі.
Епідемія мету кидає величезний виклик для чеських в'язниць.
30% в'язнів вживали метамфетамін за 12 місяців до вироку.
Наступний тиждень я проведу за ґратами у Плзені,
одній з найбільших в'язниць країни,
щоб дізнатися, як вони вирішують цю проблему.
Я чув, ця тюрма рішуче підходить до боротьби з наркозалежністю
сувора антинаркотична програма, до якої я приєднаюся наступного тижня.
Не знаю, чи зможе ця в'язниця реалістично
допомогти залежним від такого серйозного наркотику.
Але схоже, я скоро дізнаюся.
Половині в'язнів, менш небезпечних,
наказано самостійно приїжджати до в'язниці.
Я вперше приходжу пішки.
ДЕНЬ 1
Більше колючого дроту, ніж на заводі.
-Це місце величезне. -За ним.
Це нагадує мені лондонську в'язницю, у якій я сидів,
називається Вондсворт, одна з найвідоміших британських в'язниць.
Неприємно бути в місці, яке нагадує тобі
про те, де ти сам провів час.
Так, зніміть усі речі.
Я вже був за ґратами, тож до мене ставитимуться як до небезпечного в'язня
і обшукають особливо ретельно.
Можете зняти інші речі.
Білизну поки не знімайте.
Вживаєте наркотики?
Я не вживаю наркотики.
Поверніться до мене спиною і зробіть три присідання.
Аж до підлоги.
Руки в сторони.
Покажіть мені язика.
Язик вгору.
Порядок.
Підніміть мошонку.
Добре. Одягайтеся.
Це ретельний обшук.
Підняли мої яйця і все таке.
Тепер візьміть ковдру і складіть всі речі всередину.
Моя камера буде у спеціальному крилі наркоманів,
де щороку відбирають 80 в'язнів на десятимісячну реабілітацію.
Я чув, вона поєднує суворі правила
з обов'язковими терапевтичними заходами.
Привіт.
Все добре. Сюди?
Ага.
Якщо щось станеться, на стіні є аварійна кнопка.
Натиснете і я прийду.
Бувай.
Добре. Як у вас справи?
-Привіт, Петр. -Петр.
-Привіт, я Куба. Так. -Як справи? Куба?
-Привіт, Марек. -Марек.
Покажете мені усе? Мій матрац тут?
-Так, це твоє. -Ти теж тут, Петре?
-Так. -Ясно.
Тож ви двоє тут…
Він спить там. Я сплю тут.
У вас тут є туалет і умивальник.
-Душу немає. -Ні.
Тож більшість в'язнів цього відділу, якщо не всі,
мають проблеми з наркотиками?
Так, майже всі люди опинилися тут
через наркотики чи алкоголь.
Вони приходять сюди лікуватися.
Розкажіть трохи більше про те, як тут працює режим.
Вони змушують тебе прибирати,
щоб ти забув про наркотики.
Якщо хочеш щось зробити, треба працювати.
Працювати над собою.
Але є і такі «хороші» люди, знаєш?
Як ці «готовці», які ходять і все перевіряють.
Вони поводяться, як охоронці, тож вони наче вище тебе.
Тож, ви так називаєте вертухаїв чи стукачів…
Вони підпорядковуються охоронцям.
Так звані готовці
це група в'язнів, які пройшли десятимісячну програму
а потім залишилися у крилі
допомагати наглядати за в'язнями.
Привіт.
Мене викликали доповідати начальнику готовців.
Я Рафаель.
Я Матес.
-Матес? -Так.
Яких правил я маю дотримуватися?
Що мені потрібно знати, щоб ти на мене не доповів?
Так, мабуть, основні правила
це ходити по коридору нормально одягнутим.
Не курити в камерах. Для цього є кімната для курців.
Якщо тебе спіймають, то покарають дисциплінарно.
Двічі на день, о восьмій ранку
і о шостій вечора — перевірка камер,
і камера має бути чистою, ясно?
Добре, це досить… Ясно.
І будь обережним, коли ідеш на обід,
не розмовляй з людьми з інших крил.
Охоронець побачить —
отримаєш зауваження за несанкціоноване спілкування.
Але ось так це тут працює.
Якщо вас це не влаштовує, можемо піти до охорони
і ви залишите крило.
Вони явно серйозно ставляться до дисципліни.
Повернувшись у камеру, я хочу переконатися,
що не порушую жодних правил.
Сорочку треба застібати на ґудзики?
-Так. Ти мусиш. -Усі?
Чому? Що може статися? Які наслідки?
Якщо ти постійно порушуватимеш правила
і отримаєш догану від охорони, можеш опинитися в одиночній камері.
Тут дуже строго.
Він описує це, як маленьку спільноту.
У них свої правила.
Хлопці хочуть бути тут, тож мають жити за правилами.
Це серйозне місце, бо вони
дуже серйозно ставляться до своєї роботи.
Тобто я вже відчуваю себе під контролем,
і так все починається.
ДЕНЬ 2
Це мій перший ранок у в'язниці Плзень у Чехії.
Двері камер відкривають о 05:00.
Перед сніданком Петр, Якуб і Марек проводять мені екскурсію.
Одним з їхніх основних контактних пунктів на крилі
є радше цивільний, а не тюремний офіцер.
Ось тут кімната вихователя.
Він тут сидить весь день.
Якщо тобі щось треба, приходь сюди.
То це як соціальний працівник?
Хтось, з ким ви говорите
про якісь проблеми чи щось таке?
Так.
Ув'язнені мають часто проходити тести на наркотики,
і на відміну від основної частини в'язниці,
вони мають регулярно консультуватися,
виконувати завдання і проходити терапію.
Якщо вони не співпрацюватимуть, їх можуть вигнати з крила.
Дивлюся на різні кольори стін.
І намагаюся розібратися, що тут насправді відбувається.
Ті, хто закінчують програму, на цьому боці.
Коли ти просуваєшся в програмі, ти отримуєш кращу кімнату.
Після рогаликів на сніданок
і рахунку людей, починається рутинна робота
з чистки кожного сантиметра крила.
Чому за мною стоїть охоронець і пильнує мою роботу, я не знаю.
Боже. Дивіться.
Я втратив повагу.
Готово.
-Готово! -Готово? Роботу виконано?
Це було абсолютно безглуздо, якщо чесно.
Тобто, у вас є дорослі чоловіки
які хочуть перемогти наркозалежність,
а їх вчать підмітати підлогу.
В моїх очах це чорна, безглузда робота.
Поки що в мене не було можливості познайомитися з однокамерниками.
Один почав вживати і продавати первітин, метамфетамін,
ще в школі. Мареку тільки 22.
Вмієш читати і писати?
Так, вмію.
Але ти досі на початковому рівні школи.
Я закінчив дев'ятий клас у в'язниці,
тому що я відбував перший вирок, як неповнолітній.
Ти повернувся до в'язниці,
перш ніж зміг зробити щось більш цілеспрямоване в житті.
Я повернувся до того, що вмів.
Я почав знову продавати наркотики.
Я почав знову робити те саме,
доки мене не замкнули.
У мене не було часу на освіту і я про це навіть не думав.
У Петра теж були проблеми в підлітковому віці,
і його забрали з сім'ї.
Коли я відбув попередній вирок,
я одружився.
А яким був минулий вирок?
Нанесення серйозних ушкоджень.
Скільки разів ти був за ґратами?
Від 13 до 18,
потім півтора року свободи,
а потім мене посадили на два з половиною роки.
Що ти зробив у 13 років?
Мій батько алкоголік,
він бився зі мною, бився з моєю матір'ю.
Я часто бився з однокласниками.
І дійшло до того, що мене просто закрили.
Коли мене випустили у 18, тато повісився,
і я почав колоти первітин.
Тоді я зламав ноги хлопцю
і мене знову посадили.
Коли мене відпустили, я дуже хотів змінити життя,
і почав зустрічатися з дівчиною.
Я зробив їй пропозицію.
Потім вона мені зрадила.
Вона зробила це з одним хлопцем і я його побив.
Тепер мене судять за нанесення ушкоджень чотири рази.
Він проблемний хлопець.
Проблемний юнак. Йому лише 25 років.
Тож у нього попереду все життя, якщо він зможе впоратися
з труднощами, які йому треба пройти.
Бідний Марек. Йому 22 роки,
і це видно, він може навіть не казати,
що йому страшно. Він боїться за своє майбутнє.
Усі ці хлопці вийдуть і почнеться справжнє випробування.
Чи спрацювало це?
Вдень нас з однокамерниками
відправляють на роботу на тюремний город.
Ви проклали всю цю стежку?
Ні.
-Я роблю так. -Так?
А потім так.
Мені подобається.
Не думаєш про те, що коїться з тобою в житті.
Що тобі сумно, сумуєш за сім'єю і так далі.
Так краще для психіки.
Я вже зустрів кількох в'язнів,
чиї життя були зруйновані метамфетаміном,
але поки що жодного, хто б його виробляв.
Потім я поговорив з в'язнем, на ім'я Якуб.
Я був типу підприємцем.
Моя робота — екологічно утилізовувати машини,
тож у мене був дозвіл на імпорт хімікатів,
які я міг купувати офіційно.
А що ти робив з первітином?
У нас була група з 24 людей,
і ми збиралися виробити 105 кг мету за два роки.
Це багато первітину.
Це частина організованої кримінальної групи?
Так, я постачав їм хімікати. Інший відповідав за пігулки.
І ще п'ятеро виробників,
кому ми доставляли хімікати та пігулки
Вони розділяли між собою.
Я думав, якщо я продаватиму хімікати,
а з них також роблять феєрверки,
я думав, це не буде незаконно.
Але ти знав, що продаєш
його організованим злочинцям, які виробляли мет.
То яка вулична ціна 105 кг первітину?
Чотири мільйони євро.
Що ти зараз думаєш про те,
що такі як ти, відповідальні
за деградацію багатьох чоловіків і жінок у цій країні?
Що ти думаєш про це зараз, у в'язниці, де ти бачиш багато таких хлопців?
Тепер, коли я тут, я бачу людей,
які втратили сім'ю, гроші та роботу.
Які вживали поганий метамфетамін,
у них повипадали зуби.
Ми пишалися тим, що виготовляли
чистий, необроблений мет. Дивися.
Це пакетик з первітину?
Так, з наркотиків.
Так. На щастя, там немає наркотиків. Що ж.
Це тебе смішить, так?
Людину, яка постачала наркотики,
які зруйнували життя багатьох людей, смішить пустий пакетик.
Я так і не дізнався, чи це справді пакет з-під наркотиків,
чи у Якуба погане почуття гумору.
Без великих виробників наркотиків на будь-якому рівні,
їх не існувало б, так?
І доки влада не закриє таких, як Якуб,
наркотики продовжать виробляти.
Але, гадаю, він не зовсім зрозумів, наскільки важлива його роль
у наркозалежності людей, які опиняються на дні.
Завжди буде ієрархічна різниця
між виробниками
і такими, як Петр,
Якуб і Марек, моїми однокамерниками,
які були вразливими дітьми, молодиками, які підсіли на наркотики.
ДЕНЬ 3
Так, у мене є джем, чашка чаю і булочка.
Я тільки випив чаю,
але Петр вже готується до чогось.
Після сніданку треба прибрати.
Вони перевіряють, чи немає пилу.
Як тут, на дверях.
Чи є пил на стільцях, ось тут на столі,
під шафами, чи все прибрано.
Ліжка мають бути застелені.
Перевіряють все.
А якщо вони знайдуть пил?
Тоді отримаєш зауваження,
а після трьох дають «червону мітку» і отримаєш обмеження.
Після переклички,
п'ять префектів крил або готовці починають огляд.
-Це готівці. -Готовці.
Вони перевіряють твою кімнату на чистоту.
-Тобі вони не подобаються. -Так.
Якщо ми не приберемо кімнату.
Якщо він доповідає охоронцям,
в'язень доповідає охоронцям, чисто чи ні?
Так.
Не дивно, що його не люблять.
Ні.
Я щодня дізнаюся щось нове. Справа не лише в стримуванні.
Це про організованість, про дисципліну.
Тут є структура,
якій ці хлопці підкоряються, бо якщо вони не будуть,
підозрюю, вони втратять право на участь у програмі або їх покарають.
На щастя, тут не лише правила і прибирання.
У в'язнів також є терапія, призначена зменшити стрес і насилля,
наприклад, йога, яку проводить в'язень.
Гарна явка. Багато зітхання і стогнання.
Сюди?
Матес, готовець, якого я зустрів першого дня,
уже закінчив антинаркотичну програму
і я хочу дізнатися, чи спрацювала вона для нього.
Він доглядає тропічну рибу в'язниці.
Вмієш красти бензин?
-Так. -Знаєш?
Ага. Але я цього не робитиму.
Я вмію красти бензин. Я покажу.
А тепер цією рукою.
-Цю руку. Добре. -Добре. Так.
Обережно, не засмокчи рибу.
Тепер відпускай.
Як ти потрапив у програму? Чому ти брав участь?
Щоразу, коли я починаю вживати,
я починаю красти, їздити без прав
і втікати від копів.
Одне і те саме весь час.
Коли ти востаннє вживав?
Я не вживаю, відколи мене посадили.
Я серйозно до цього ставлюся, переважно…
Думаю, переважно через сім'ю, через сина,
і через мою дівчину, яка досі вірить у мене,
хоча я просто, як сказала б мама, невиправний.
Я за ґратами, бо мене покарали за мою поведінку.
Програма, крило, де намагаються покинути наркотики,
але які ще переваги?
Найбільша перевага —
тобі дійсно хочуть допомогти і працюють з тобою.
Спеціалісти, психологи і терапевти
дбають про кожного тут
і вирішують з ними специфічні проблеми.
Якщо подивитися на інші крила тут,
наркотики — це все, що вони знають.
Щодня те саме.
Люди колють наркотики. Вони б убили за наркотики.
Їм байдуже, що буде за тиждень, два тижні.
Чи вийдуть вони звідси. Їх хвилює лише тепер.
Готовці, як Матес, пройшли програму
яку проходять Петр та інші,
і вони досягли успіху, тому їх нагородили
довіреними тюремними посадами.
Думаю, це дуже розумно. Тому що
це дає цим хлопцям відповідальність
якої в них, напевно, ніколи не було.
Мені це здається цікавим, бо я вважаю, що це крок до того,
щоб вони відмовилися від старого життя, вживання первітину,
і від того, щоб бути частиною кримінального братства.
Поки що все добре. Він успішний.
Та справжнє випробування почнеться після звільнення.
Готовці чи ні,
усі в'язні мого крила
годину в день тренуються на майданчику.
Давай.
-Я? -Ти.
Два.
Так!
-Так, давай! -Зробімо це.
-Гей! -Вперед!
Давай!
-Пішов! -Давай!
Давно не тренувався.
Двір оточений вікнами камер,
і я помітив там дещо підозріле.
Мареку. Шнур, що йде від верхньої камери до іншої,
це так вони передають речі?
-Кава. Тютюн. -Що завгодно.
Наркотики.
Ясно.
Схоже, саме це зараз і відбувається.
Я хочу дізнатися більше від сусіда Марека,
з чим він бореться, щоб триматися подалі від метамфетаміну.
Я перепробував майже все.
Це наркотик для будь-яких цілей.
Під ним тобі не треба ні їсти, ні спати.
Нічого, просто кайфуєш.
Він все ще сильніший за мене.
Просто неможливо втекти. Коли це стається, це стається.
Треба бути готовим до того,
що ти знову все зіпсуєш. Все піде в трубу.
І доведеться починати заново.
Вони говорили про первітин. Кажуть, це найкращий кайф.
Але від цього стає сумно.
Якщо чесно, розуміти, у цього 22-річного юнака,
його доля — вийти з в'язниці і повернутися до наркотиків.
Мене не здивує, якщо хтось із цих хлопців досі вживає
і замилює очі охоронцям.
Це змушує чухати голову і задуматися, що можна зробити.
ДЕНЬ 4
У в'язниці сказали, що серед протестованих 1300 в'язнів
лише у 5% виявили позитивний результат на мет або інші наркотики.
Кажуть, навіть такий результат вищий бажаного,
але я чув багато історій від в'язнів
про наркотики в основній частині тюрми.
Тож сьогодні,
я покину крило наркоманів, щоб переконатися.
Мене відправили на завод,
де 300 в'язнів виготовляють металеві доріжки та сходи
для приватної компанії за половину чеської мінімальної зарплати.
На заводі я зустрічаю Леррі, який тут за крадіжку.
-То це твоя робота. -Так.
-Добре. -Я ріжу…
Ріжу металеві смуги,
і ці металеві смуги з'єднуються з плитами.
Тож, ти їх ріжеш, вони перетворюються на це.
Ага.
Кладеш туди, їх стискають разом.
Разом. І ось там…
Кінцевий результат.
І тобі за це платять 8500 крон на місяць.
-Це небагато, але що поробиш? -Краще, ніж нічого.
Коли у працівників тюрми перерва,
я маю можливість оцінити масштаби проблеми з наркотиками,
у головній частині в'язниці.
Відколи я у в'язниці, я чую, що тут проблема з наркотиками.
Власне, серйозні проблеми з первітином.
Хтось із вас вживає наркотики?
Я вживаю наркотики, але я не залежний.
Ти смієшся, бо він наркозалежний?
Чому вони сміються з тебе, Міхал?
Я не знаю. Вони обоє нарки.
Ви теж наркомани?
Іноді.
Іноді. Первітин?
Ми чехи, для нас цей «пряник» має культурне значення.
Сумно, але це так, правда?
Це наша культура.
-Так, Міхал? -Так.
Де ви всі троє зараз у цьому циклі наркоманії та злочинності?
Чи змінила в'язниця те, ким ви є і що ви робите назовні?
І що робитимете по закінченню терміну, коли вийдете?
Тюрма нам не допоможе, ми і далі будемо вживати.
Кому подобається, той і далі вживатиме. Навіщо брехати?
Нарешті ти заговорив чесно.
Чесніше вже немає куди, так?
Дякую за чесність.
Зараз ці хлопці, здається, змирилися
з тим, що вони продовжать вживати наркотики.
Але для тих, хто хоче змінити своє життя,
в'язниця пропонує технічну підготовку
з різних навичок.
Зараз ми знаходимося в будівлі тюремного технічного училища.
Тут майстерні, де ви проходитимете спеціальне навчання.
Це буде ваше місце.
Ось це?
Тут у нас є креслення, якому ми будемо слідувати.
У цьому технікумі вони вивчають основи буріння,
зварювання і читання креслень.
Це означає, що вони можуть використовувати цю сферу навіть зовні.
Вони кваліфіковані для роботи.
Ваше ім'я?
-Антоні. -Антоні.
Ось.
Ось так.
-Так? -Ага.
Я все вірно роблю?
Так.
Як давно ви у в'язниці?
Це мій четвертий рік.
Наркотики.
Наркота.
Продавав наркотики? Чи вживав?
Ні. Виготовляв. Робив їх.
Скільки разів ти був у в'язниці?
Чотири рази.
Ти за це саме сидів попередні три рази?
Теж наркотики.
Знову виготовляв наркотики?
Так.
То ти вже два роки займаєшся цим у майстерні.
Допомогло? Тобі допомагає?
Так, трохи. Так.
Як це допомагає?
По-перше, час летить швидше.
По-друге, бачиш щось нове. Я ніколи не працював.
Для мене це розвага.
Будь-яка нова навичка — це зброя у твоєму арсеналі,
для часів, коли ти вийдеш з в'язниці
і спробуєш знайти роботу.
Ось що має робити тюрма. Навчати в'язнів новим навичок.
Вона дає їм те, чого не було в їхньому житті,
а це може бути тільки добре.
ДЕНЬ 5
Сьогодні я перейду на інший бік
і проведу час з охоронцями.
По-перше, вони звернулися до мене,
щоб я побачив їхні зусилля по недопущенню наркотиків в тюрмі.
Куди мені тепер? Я зустрінуся з кінологом,
який обшукує майно, яке надходить до в'язниці
від родин в'язнів.
І що саме шукає пес?
Опіати, наркотики.
Первітин, героїн, марихуана.
Безпечно заходити?
Добре.
Привіт.
Собака — найефективніше, що у нас є.
Він може знайти те, чого не знайдемо ми
під рентгеном чи ще якось.
Так, ця пошта приїхала сьогодні,
але її спершу перевіряє собака, потім ми,
а потім працівники роздають пошту в'язням.
Лише собаки-шукача не вистачить, щоб тримати наркотики поза
такою великою тюрмою.
Сьогодні охоронці проходять тренінг з придушення повстань.
Чорт, схоже вони готові до справи.
Тут замкнено понад 1000 в'язнів,
тож вони мають бути готові до проблем.
А сьогодні я граю роль жорстокого в'язня.
Це нагадує мені про мої часи за ґратами
і як це, стикатися з переважною силою.
Ох чорт.
Пес щойно повалив останнього з команди бунтівників.
Неважливо, наскільки ти міцний
і скільки зусиль докладаєш до боротьби з ними.
Вони більші. Вони сильніші. І вони тебе знищать.
Коли я сидів у в'язниці,
мене відправляли в ізолятор
більше, ніж я можу порахувати.
А в Плзені ізолятор — це жваве місце.
Сходи вузькі, будьте обережні.
Це найгірше місце у в'язниці
до якого можна потрапити.
Скільки у вас камер
для проблемних в'язнів?
Тридцять дві камери.
Вони всі зараз зайняті?
Більшість з них.
Погляньмо, що у цій.
Заходьте.
Добре. Вона вміщує двох в'язнів.
Так, дві людини.
Думаєте таке покарання в'язнів допомагає?
Це допомагає вам керувати тюремним населенням?
Проблемні в'язні розуміють, що зробили щось не так.
Коли вони повертаються до камери,
до свого крила, вони засвоїли урок.
І вони поводяться гарно.
Знаєте, скільки часу максимально
може провести в'язень в ізоляторі?
Залежить від того, що він накоїв.
Максимум може бути до 28 днів.
Сувора реальність того, як карають в'язнів в ізоляторі.
І я знаю, бо провів 28 днів
у таких ізоляторах наодинці, без привілеїв.
Я знаю, як важко пережити один день,
не кажучи вже про 28 довбаних днів.
Спокійно.
Мені можна з кимось тут порозмовляти?
Дізнатися, як вони почуваються,
що вони накоїли, чи засвоїли урок?
На жаль, зараз це неможливо.
Гаразд, там охоронець, не цей,
а інший охоронець, каже категорично ні,
наче він має що приховувати.
Чи засвоїв урок
хлопець на 23-годинному перебуванню у камері?
Ось, що я хочу знати.
Але атмосфера змінилася, динаміка змінилася…
Не дуже щаслива, тож краще піти.
Ходімо?
-Так. -Ідемо.
Та повертаючись у нарко-крило,
тут можна показати різні сторони режиму.
Деякі в'язні, з якими я познайомився,
проходять групову терапію,
яка націлена підготувати їх
до зіткнення зі своїми демонами на свободі.
І якщо я роблю це для себе, я можу це вирішити.
Я маю право бути сумною, злою, неврівноваженою.
Я маю на це право. Людина має право на боротьбу.
Але я знаю, що в мені є внутрішня сила.
Я можу на неї покластися,
і мені не треба тонути в алкоголі чи наркотиках.
Коли йдеться про алкоголь,
думаю, він може бути і ліками до певного моменту.
Якщо хтось має…
Мій дідусь щоранку пив чарку сливовиці.
-І з ним усе гаразд, але ні. -Алкоголік має…
Йому не можна пити. Гравець не повинен грати,
і наркоман не повинен…
Я не хотів іти до людей, щоб веселитися, сміятися. Ні.
Я хотів напитися, сидіти вдома
і дивитися відео з мого весілля…
-Ти навмисно мучив себе. -Так. Мені сподобалося.
Просто подобалося.
Така терапія може допомогти в'язням подолати залежність,
але в камері я зустрівся з наймолодшим однокамерником, Мареком.
Скільки ти вже сидиш, Мареку?
Я тут уже два з половиною роки, а попереду ще чотири роки.
Тобі треба відсидіти шість з половиною років.
Твій термін шість з половиною років.
Є ймовірність, що після половини терміну,
в моєму випадку після трьох років, я можу попросити про умовне звільнення.
Думаєш, отримаєш?
Не думаю.
Чому?
Мене це турбує.
Я ще не можу перестати вживати.
Це мало бути крило без наркотиків.
Наркотики проникають всюди. Так це працює.
Вони проникають в кожну щілину.
Існування такого крила
допомогло зменшити наркозалежність у цих в'язнів.
Але якщо ви вживаєте наркотики
з юного віку і вони заполонили ваше життя,
відмовитися від них у в'язниці —
одне з найскладніших місць для цього.
ДЕНЬ 6
Сьогодні мій останній день у Плзеньській в'язниці.
Весь тиждень мій однокамерник Петр, попри все, що він пережив,
здавався спокійним і щиро відданим
назавжди позбутися залежності.
Щось додає йому сили,
яку мають не всі метамфетамінові в'язні.
Обід неділі, і мій однокамерник Петр
запросив мене на службу в церкву.
Як справи?
У в'язниці ви маєте велику перевагу вільного часу.
Який можна використати, щоб стати кращим.
Ось де закінчується гріх. Ось де зникає нещастя.
-Амінь. -Амінь.
Перш ніж промовити Слово Боже,
якщо маєте молитву в серці,
коротку подяку Богу, абощо.
Боже, я хочу подякувати священнику
що через нього я прокинувся, через нього я побачив Бога,
і я повірив.
Захисти мою сім'ю. Мою матір. Захисти всіх людей світу.
Захистити всіх, хто на це заслуговує.
Я люблю тебе як єдиного господаря. Я шаную тебе, Боже. Амінь.
Амінь.
-Амінь. -Амінь.
Господи, Ісусе, дякую тобі за кожен день.
Дякую за все, що Ти зробив для нас.
Дякую, що ти тут. Амінь.
-Амінь. -Амінь.
Що ти відчуваєш, коли виходиш звідти?
Як ти почуваєшся після служби?
Це дуже надихає.
Я сильний.
Людина щасливіша, коли її люблять.
А той, у кого немає любові, не має сім'ї.
Нам потрібна любов. Ми люди. Нам потрібна любов.
А ось це для мене любов.
Добре.
Час попрощатися
з трьома однокамерниками.
Я просто хотів подякувати за те, що прийняли мене.
Я був у вашому становищі у вашому віці,
я вийшов і знайшов іншу мету.
Я знайшов інше життя.
І ви теж на це здатні.
Схоже, ти цього справді хочеш, Петре.
У мене таке враження,
що ти справді хочеш вийти. Ти хочеш…
Ти відданий. Я бачу це в тобі.
Тож ти маєш цього досягти.
Мареку і Якубе, знаєте,
у вас теж є шанс, якщо ви дійсно цього захочете.
Ми тобі дуже вдячні.
Це був чудовий досвід. Ми сумуватимемо.
Ти нагадав мені як це, бути на свободі.
Я дуже сумуватиму.
-Щасти, друже. Щасти. -Дякую.
Щасти, Мареку.
Щасти, Петре.
Бережіть себе. Добре.
Важче, коли вони такі молоді.
Це важче. Гляньте на Марека.
Щоразу його щенячі очі
дивляться на мене з відчаєм,
і я такий же твердий, як вони в реальності
але я такий же м'який, як людина,
яка дивиться на іншу людину,
особливо молоду людину, у якої було мало шансів і думаю:
«Чорт, що ще можна зробити?»
І ти хочеш взяти його за руку і сказати:
«Іди за мною. Я вкажу тобі правильний шлях».
Перш ніж поїхати з в'язниці Плзень, я хочу зустрітися з директором,
полковником Павлом Копачкою.
Наскільки серйозною проблемою є наркотики у ваші в'язниці?
Гадаю, це проблема кожної в'язниці світу,
бо пронести наркотики до закладу
набагато простіше, ніж пронести більший предмет.
Звісно, ми робимо тести і якщо хтось вживає наркотики,
якщо хтось вживає наркотичні речовини,
ми дізнаємося і зазвичай караємо їх
з найсуворішим покаранням, яке ми можемо дати.
Ми вважаємо це одним з найсерйозніших злочинів
який може вчинити в'язень.
Яка логіка програми у крилі,
де я перебував?
Чому режим такий суворий?
Ну, режим такий,
щоб в'язні звикли до певних навичок.
Якщо вони залежні,
вони мусять,
на нашу думку, контролювати себе.
Навчитися поводитися.
І вони можуть це зробити, дотримуючись правил.
Як гадаєте, ви досягаєте мети
зменшити кількість наркозалежних у тюрмі?
За нашими даними,
можна сказати, що серед тих,
які повністю завершили програму,
дві третини ніколи не повертаються.
Дякую за ваш час. Дякую.
Ця в'язниця має великі труднощі з ув'язненими,
які мають серйозні проблеми з залежністю,
часто до первітину, відомого як метамфетамін.
Але я також бачив позитивні ініціативи
для деяких в'язнів, яким пропонують
дисципліну і структуру в житті.
Але для більшості в'язнів,
я вважаю, треба робити більше.
Переклад субтитрів: Валерія Балаушко