Zatvor Bangli Narkotika. Bali, Indonezija.
Jutro, super!
Vlasti tvrde da reformiraju prijestupnike zbog narkotika…
Ne droga, da postignuće!
…novim i obveznim programom odvikavanja.
Ne budete li poštovali sve pravila, bit će posljedica.
Danas smatram
da me ovaj zatvor i dalje blagoslivlja svojim obiljem.
Ali ovdje su prijestupnici zbog narkotika jako stigmatizirani.
Vaša vlada izriče smrtnu kaznu za trgovinu drogom.
Da. Znam.
Kad si se drogirao, jesi li bio loš?
Da, loša sam osoba.
Mogu li se ovi zatvorenici zaista iskupiti
u očima društva?
Provest ću tjedan zaključan ovdje da to saznam.
Ali nisam prvi put iza rešetaka.
Ja sam Raphael Rowe.
Optužen sam za ubojstvo koje nisam počinio
i osuđen na doživotni zatvor bez uvjetne.
Dugih 12 godina dokazivao sam nevinost.
Sad putujem svijetom
da otkrijem kakav je doista život
u najstrožim zatvorima na svijetu.
NAJSTROŽI ZATVORI NA SVIJETU
Bali u Indoneziji.
Turisti dolaze iz cijelog svijeta,
ali iza imidža otoka zabave
obični Indonežani žive u vrlo drukčijem svijetu.
Većinom je to konzervativno društvo
koje gaji veliku društvenu stigmu glede droge.
Trebamo usporediti
15 000 naših mladih koji umiru od droge
s brojem dilera koji umiru svake godine.
Opet moramo objaviti veliki rat protiv droge.
Konzervativan pristup predsjednika Joka Widoda
podrazumijeva smrtnu kaznu za krijumčare droge
i stroge kazne za konzumente.
Indonezija ima jedne od najstrožih zakona o drogama
zbog čega mnogi završe u zatvoru.
Ako vas uhvate s malom količinom trave,
mogu vas poslati u zatvor na dug rok.
Ali ljudi su ipak spremni riskirati.
Zbog toga su indonezijski zatvori
pretrpani prijestupnicima zbog droge.
Vlada je zato smislila
drastičan pristup odvikavanju.
Idem u zatvor Lapas Narkotika Bangli
u istočnom dijelu Balija.
To je zatvor u kojem su samo prijestupnici povezani s drogom.
Rečeno mi je da program odvikavanja
uključuje reprogramiranje umova zatvorenika.
Saznat ću funkcionira li ili ne.
Zatvor Bangli Narkotika želi izliječiti ovisnike
i reformirati dilere, a čuo sam da njihove metode
nisu nimalo slične onima u zapadnjačkim zatvorima.
Ovo je vjerojatno prvi put da su dopustili strancu poput mene
da uđe u indonezijski zatvor.
Vlada je vrlo tajnovita
u vezi s time kako se ophodi prema zatvorenicima.
PRVI DAN
Dođite.
Sjednite.
-Raphael Rowe? -Da.
Dočekali su me upravitelj zatvora i njegov zamjenik.
Samo poštujte pravila.
Sve dok budete dobri,
jamčit ću vam sigurnost.
Što ako zatvorenik ne poštuje pravila?
Morate.
Ne budete li poštovali sva pravila, bit će posljedica.
Proći ćete temeljitu pretragu.
Ustanite.
Svucite odjeću i čučnite. Čučnite.
Možete se pomokriti u ovaj spremnik
da obavimo test.
Testirat ćete moju mokraću. Što tražite?
Travu, shabu-shabu ili ecstasy.
Što je shabu?
Kristalni meth.
-Shabu-shabu je kristalni meth. -Da.
Je li to jedna od najpopularnijih droga?
Da.
Zatvorenici u Bangliju smješteni su u četiri velika bloka.
U sredini je dvorište za vježbanje,
okruženo prostorima za molitvu
i zatvorskom farmom.
Predviđen je za 468 zatvorenika,
ali zatvaraju mnoge prijestupnik zbog droge,
pa ih je sad ovdje više od 1000.
Ali u ovako krcatom zatvoru
iznimno je tiho.
-Ja sam Daus. -Zdravo. Daus. Ja sam Raphael.
Drago mi je.
Daus ima 38 godina
i u zatvoru je gotovo šest godina.
-Dobro. -Bit ćeš u mojoj ćeliji.
-Dobro, Daus. Poslije tebe. -Da.
Ovo je blok C.
Tako se zove? Wisma Citra?
Da. „C” označava Citru.
Ovo je novi tip koji će biti s nama.
Zdravo.
Ovdje je mjesto za tebe.
Pokraj Rija.
-Aming. -Fito.
-David.
-Raphael. -Da.
-Raphael. -U redu.
Većina smo „tamperi“.
Radimo ovdje.
Tamper znači radnik?
Da, svi u ovoj prostoriji su radnici.
Pazimo da sve bude čisto.
Pokaži mi malo ovu ćeliju. Što je u onom kutu?
-Kupaonica je ondje. -Imate malo privatnosti.
Da, sa zavjesom.
Dobro.
-U ćeliji nas je 20. -Da.
Ne mogu zamisliti kako bi nam bilo noću.
Stisnuti. Nisam navikao na to.
Sve dogovaramo.
Dakle, podijelili ste obveze. Svatko zna što mu je dužnost.
Da. Stavit ću i tebe na popis.
Imat ću zadatke. Smiješiš se. Sviđa ti se to.
-Da, sviđa mi se. -Sviđa mu se.
Bi li me izveo i…
-Provest ću te po bloku. -Dobro.
Zatvor je nevjerojatno uređen i čist.
Zatvorenici su mirni i pristojni.
Već imam dojam da je ovo zatvor
u kojem vlasti imaju potpunu kontrolu.
Kako bi opisao ovaj zatvor novom zatvoreniku poput mene?
Iskreno.
Zapravo, u ovom zatvoru
najvažnije je poštovati pravila.
Ako poštuješ pravila,
onda će ti sve biti lako.
-Je li to zbog posljedica? -Da.
Samica je…
Bojimo se samice.
-Jesi li bio u samici? -Ne.
-Nipošto. -Dobar si?
Neću. Ne želim to iskusiti.
Ne?
Koliko ti traje kazna?
Kazna mi je 12 godina zbog posjedovanja.
-Posjedovanja? -Da.
Koja ti je omiljena droga?
Prije sam uzimao meth i ecstasy.
Koliko si grama imao?
Imao sam 13 ili 14 paketića.
Ljude uhvaćene s drogom,
iako nisu dokazani dileri ili krijumčari,
može se zatvoriti do 12 godina.
-Prvi prekršaj. -I dobio si 12 godina?
Tako je.
To mi je surovo.
U usporedbi s drugim državama u kojima moraš posjedovati
kilograme kokaina da bi dobio takvu kaznu.
To je jako duga kazna.
Da.
Kako si se snašao?
Isprva je teško prihvatiti kaznu.
Prva faza, poricanje,
a druga je vjerojatno optuživanje drugoga.
Nastojiš nekoga okriviti.
U trećoj fazi počneš prihvaćati.
Daus shvaća da je zgriješio.
Meni je 12 godina zatvora preokrutno zbog posjedovanja malo metha.
Sad se usredotočio na to da odsluži kaznu
i izađe.
Čuo sam da su svi zatvori ovdje pretrpani.
Kad sam ulazio u zatvor, očekivao sam
lavinu zatvorenika posvuda,
ali ovdje je nevjerojatno mirno,
što je prilično čudno.
Možda se zbog zatvora osjećaju ugroženima.
Ne znam.
Put je dug, a ja se još upoznajem.
DRUGI DAN
Svi ste spori.
Upravo sam saznao
da liječenje od ovisnosti u ovom zatvoru počinje točno u osam.
Stajem u dvorište za vježbanje
sa 100 konzumenata, ovisnika i dilera
odabranih za program odvikavanja.
Rekli su mi da je ovo dio njihova programa odvikavanja.
Svako jutro dolaze ovamo i rade ono što ću ja sad raditi.
Nemam pojma što.
Povorka, pozor!
Zatvorenici Catur Dharme!
Mi zatvorenici obećavamo da ćemo biti dobri ljudi u skladu s pancasilom.
Zatvorenici se zaklinju na odanost pancasili,
temeljnoj filozofiji moderne Indonezije.
Mi zatvorenici
shvaćamo i u potpunosti se kajemo
zbog svojih postupaka.
Promiče domoljublje
i građane koji rade za dobrobit društva.
Neka Svemogući Bog blagoslovi našu dharmu. Amen.
Povorka, pozor!
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
Nakon žustre tjelovježbe
upravitelj Agus Pritiatno obraća se zatvorenicima.
Pripremite se! Jutarnji duh!
Jutro, super!
Kako ste?
Dobro, zdravo, super!
Ostanite zdravi.
Ne droga, da postignuće!
Hvala vam.
Gotovo je. Molim vas, vratite se u sobe.
Kako si? Znaš li engleski?
-Da, ali samo malo. -Samo malo.
Što je ovo bilo? Da… Moraš ići?
Da, moram ići.
Zatvorenik s kojom pokušavam razgovarati
odlazi ravno u svoju ćeliju
i ne smijem ići s njim.
No upravitelj želi razgovarati.
Kako ste? Dobro?
Dečki su jutros vježbali i skandirali.
-Da. -Što su skandirali?
Prisega uključuje pet obećanja.
Moraju se poštovati.
Pokoravaju se, slušaju i zaklinju da neće činiti zlo
dok prolaze kroz popravni program.
Mi zatvorenici
prihvaćamo to obećanje i nećemo to više ponoviti.
-A onda… -Kako se zoveš?
-Zovi me Bona. -Bona.
Ti si zatvorenik.
Prošao si program i sad ga vodiš.
Da.
Je li to privilegija ili su ti to naredili?
Drogirao se.
Nakon aktivnosti za odvikavanje bilo mu je mnogo bolje.
Izabrao sam ga da bude instruktor svojim kolegama.
Je li obvezno? Moraju li to raditi?
Da, to je jedan od ciljeva.
Važno je prvo popraviti njihovo zdravlje.
Snažan um u zdravom tijelu.
Što ako netko sudjeluje u programu,
ali nešto zgriješi?
Na primjer, ako nekoga udariš, ispadaš iz programa.
I počneš iznova?
Prvo moraš ići u izolaciju, a onda opet počinje odvikavanje.
Ako netko ode u izolaciju,
uplaši se i ne želi to ponoviti.
Prijetnja slanjem u izolacijski blok
ključna je za održavanje discipline.
A zatvor funkcionira kao urica.
Svi zatvorenici vraćaju se u ćelije točno u 12.45.
Dobar dan svima!
-Dobar dan. -Počinjemo s brojenjem.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam.
Broji ljude. Bar koliko vidim.
Daus i moji ostali cimeri imaju zatvorske poslove,
pa većinu dana provode vani.
Ali ako ne radiš, život je mnogo teži.
Ostali dečki izlaze samo u vrijeme izlaska.
Znači, zatvoreni su 21 sat?
Nekim danima. Dva dana tjedno vani su pet sati.
Aha.
Dugo je to. 21 od 24 sata.
Mnogo je to vremena koje provedeš zbijen u ovakvu prostoru.
Ovo je stvarnost.
Dvadesetorica u ćeliji.
Možda još koji u drugima.
Primjećujem da su zatvorenici jako poslušni.
Možda zbog kulture. Možda je zbog discipline.
Možda je zbog kontrole. Ne znam. Ali…
kad dođe čuvar, svemu će se pokoriti.
Vlasti pomno prate sve što zatvorenici rade ovdje,
ali ako ste odabrani za odvikavanje od droge,
život vam je pod još strožom kontrolom.
Rekli su mi da po mene dolazi službenik za odvikavanje.
-Dobar dan. Dobro došli. -Zdravo.
Počele su rehabilitacijske aktivnosti.
Ići ćemo na tečaj za odvikavanje.
Dobro.
To je zatvor.
Izgubiš kontrolu nad odlukama,
a ja sam to sad potpuno izgubio.
Obvezno odvikavanje od droge uključuje grupne terapije
s više psihološkim pristupom.
Pri ulasku ugledao sam Rulija,
s kojim sam pokušao razgovarati na jutarnjoj vježbi.
Gdje si bio zadnjih nekoliko sati?
-Nigdje. U sobi. -Bio si u ćeliji?
Nakon jutrošnje vježbe otišao si ravno u ćeliju?
-Da. -A sad ideš ovamo.
Imamo samo tri sata za ovo.
Sjednite u krug!
Kako se zoveš?
-Raphael. -Raphael, drago mi je. Ja sam Ruli.
Ruli.
Ruli ima 25 godina. Iz zapadne je Indonezije.
U četvrtom je tjednu šestomjesečnog odvikavanja.
-Dobro jutro! -'Jutro!
Ovo ponavljamo.
Ovdje sam.
Neću se moći prepoznati.
-Bit će jasno. -Bit će jasno.
Meni i drugima.
Pljesak za nas!
Sada ćemo reći što osjećamo.
Može li tko od vas…
Ja sam Abraham Baron Gunawan.
Bok, Barone.
Danas osjećam
da me ovaj zatvor i dalje blagoslivlja.
-Amen. -Amen.
Amen. Hvala.
Hvala, Barone.
Idemo opet. Tko je sljedeći?
Bojiš se reći što osjećaš?
Osjećam se prilično sretno.
-Ti govoriš? -Da.
Ali govori samo tri do pet ljudi dnevno.
Nadam se da ćete svi biti zdravi sada i ubuduće.
Hvala.
Dobro, prijatelji. Tko bi još rekao kako se osjeća?
Jedna osoba.
Dobro. Ja sam Raphael.
Bok, Raphaele.
Hvala vam što dijelim vaš prostor.
Dobro. Hvala.
Zatvor je u zgradi. Ne u vašem umu.
Želim vam sve najbolje u borbi protiv ovisnosti
i povratku životu kad izađete.
Amen.
Bravo.
Hvala, Raph. Hvala što ste podijelili osjećaje.
Poput ostalih,
i mene su pozvali na program odvikavanja.
Nisu imali izbor. Morali su doći.
Zanimljivo je to što se čine aktivnima.
Možda je ovo dio procjene.
Možda ih promatraju kako bi vidjeli koliko su aktivni.
Moramo osnažiti svoj um.
Dvojbeno je oduzeti im izbor.
Smiju li moći izabrati
žele li se prestati drogirati?
Nije sasvim jasno.
Amen.
Doktrina je da se svaki zatvorenik odrekne droge
kao potpuno nemoralne i neprihvatljive.
Slika iza tebe zapela mi je za oko.
Objasni mi što predstavlja.
Želim saznati više o filozofiji programa
od Bone, ovisnika o methu koji je postao instruktor,
kojeg sam sreo s upraviteljem.
Možemo birati.
Želimo li biti dobar tip ili loš tip?
To je odnos dobra i zla. Alkohol u ovoj zemlji nije ilegalan.
-Nije. -Da.
Žene nisu ilegalne jer bez žena ne bismo bili ovdje, zar ne?
Dakle, novac nekad ukazuje na uspjeh.
Trebamo novac, ali ako imaš previše novca,
ako trošiš na djevojke noći, to je ekstremno.
-Kako to misliš? Prostitutke? -Da, prostitutke.
Ja sam Zapadnjak, stranac.
Čini mi se da je više stvar u moralnim vrijednostima.
Na Istoku,
na ovom mjestu,
loše je kad nešto radiš neumjereno.
Bio si loša osoba?
Da, loša sam osoba.
Kad sam završio u ovom zatvoru,
moj otac nije razgovarao sa mnom tri godine.
Onda je preminuo.
Pekla me savjest.
Osjećam krivnju.
Zato mislim da sam ovdje zbog droge.
Ovaj program želi nas rehabilitirati
da možemo funkcionirati u društvu.
Jer jamčim, kad se drogiramo,
skloni smo biti individualisti.
Bonina strast prema programu
u skladu je s onim što sam čuo o društvenoj stigmi
u vezi s drogom u indonezijskom društvu.
Nemoguće je znati dijele li svi zatvorenici Bonino uvjerenje,
ali Ruli se na terapiji zaista činio aktivnim.
-Trebaš li program odvikavanja? -Da.
-Trebaš? -Da. Zasad.
Ali prisiljen si.
Nije da si digao ruku i rekao:
„Želim u program odvikavanja.”
Obvezno je,
ali postoji dio mene
koji to želi raditi dobrovoljno
jer se namjeravam promijeniti.
Zato…
Uzbuđen sam što sudjelujem u tome.
Zašto si u zatvoru?
Imao sam marihuanu.
Samo za konzumiranje.
-Doista? -Da.
Koliko?
Samo 15 grama.
-Petnaest grama? -Da.
Koliku si kaznu dobio?
-Osam. -Osam godina?
-Samo zbog pušenja trave. -Da.
Što je legalno u Americi i mnogim drugim mjestima.
Da, osam godina.
Policija me uhvatila s vagom
i proglasila me dilerom.
Za što si je rabio?
Radim u kafiću.
Svaki dan kuham kavu.
Što misliš o tome?
Iznenadilo me.
Imam obitelj.
Moja supruga se razvela od mene zbog ovog slučaja.
-Jer si završio u zatvoru? -Da.
Teško je biti ovdje jer me kći uvijek pita:
„Tata, gdje si? Kad se vraćaš kući?”
-Ne zna da si ovdje? -Ne. Kažem da radim.
Kad ćeš joj reći istinu?
Nemam hrabrosti reći joj.
-Previše se bojim. -Čega se bojiš?
Navike, mislim.
Mislim da društvo u mom rodnom gradu… Po mom mišljenju,
ako si bio u zatvoru, to je loše.
Ako… „Loše“ je kad si zatvorenik.
Da. To je više kulturna stigma.
Da, stigma. Bojim se.
Moja kći.
Ne znam je li Ruli dilao drogu ili je samo konzumirao,
ali svakako plaća veliku cijenu.
Društvo vas smatra slabim
i zlim ako konzumirate drogu.
Pojedinci poput Rulija
kao da prihvaćaju svoju sudbinu
jer ih društvo smatra negativcima.
Obvezno odvikavanje od droge je teško,
ne podcjenjujte to,
ali to je svrha zatvora.
Bit je rehabilitacija.
Postupak ovisi od zatvora do zatvora.
Ovaj zatvor ima svoj način.
TREĆI DAN
Tamperima poput mojih cimera
smjena počinje u osam sati.
Moramo očistiti ovaj prostor.
Daus vodi brigu o zajedničkom prostoru izvan ćelijskih blokova.
Uređuješ ujutro i popodne…
Ujutro i popodne, prije zatvaranja bloka.
Da.
-Pazimo da sve bude kako treba. -Dobro.
Jesi li plaćen za ovaj posao?
Ne, pomaže mi da dobijem uvjetnu.
Aha. Dakle, ima koristi.
Nije samo da izađeš iz ćelije.
Je li tko ostao bez ovog posla za kaznu?
Naravno.
Katkad stupe u fizički kontakt, potuku se.
Ako si radnik, izgubit ćeš posao.
Svi mi govore da se boje samice,
ali to je jedno od oružja kojima vas drže pod kontrolom.
Ako si nepristojan, ako ne slušaš.
Da. Nagrada i kazna.
Zanima me postoji li, osim pravila,
još načina da vas drže pod nadzorom.
Da ne smijete govoriti.
Bojiš li se kritizirati ovaj zatvor?
-Što, na primjer? -Ne znam.
Mogao bi reći da je 21-satno zatvaranje
tebe i ostalih okrutno.
Već sam shvatio da je to ovdje tako.
Usredotočen sam samo na dobivanje uvjetne.
Samo jedan od svakih šest zatvorenika ovdje
ima posao.
Lako je shvatiti zašto biste prionuli
i prihvatili zatvorski rad.
To je ključan korak za dobivanje uvjetne kazne.
Zatvorenici mogu proizvoditi hranu na zatvorskoj farmi,
raditi u kuhinji ili se baviti kreativnijim aktivnostima.
Ovo je radionica.
Kakva je to radionica?
Ova je kutija vrlo korisna za nošenje prinosa.
Keben je tradicionalna balijska kutija.
I ona je od papira?
-Da. -Veoma vješto.
Zatvorenici ih domišljato prave od smotanih novina.
Potom ih ukrase i prodaju javnosti.
To je prilično ozbiljna proizvodna linija.
Možemo raditi ovdje od ponedjeljka do petka.
-Gdje da sjednem? Tu? -Da.
U osam ujutro, nakon prebrojavanja,
čuvar će dovesti radnike iz bloka.
Mogu li ovo raditi vani?
Vani bi mogao pokrenuti vlastiti posao.
Neki moji prijatelji koji su već pušteni odavde
pokušavaju distribuirati naše proizvode.
Ali bez potpore izvana
teško nam je i naći posao.
Zato što društvo u ovoj zemlji
ljude koji se drogiraju smatra lošim ljudima.
-Ne ljudima kojima treba pomoć. -Da, većina nas…
Većina i dalje ima negativnu stigmu.
-Ovako? -Da.
Ovo slažeš dok se ne spoji.
U redu.
U društvu vlada negativna stigma.
Društvo ionako već tako misli.
Svatko tko izađe iz zatvora zapravo nije dobra osoba.
Mnogi se muškarci ovdje
teško mire s činjenicom
da sad nose tu stigmu.
Unatoč pozitivnom radu na smanjenju uporabe droga,
društvo ih treba podržati nakon što ih puste odavde.
Ako to ne postoji, onda će ciklus zločina,
ciklus povratka u zatvor, mnogima biti neizbježan.
Kako bi pomogao prijestupnicima da ostanu na pravom putu,
zatvor također potiče održavanje
raznih vrsta vjerskog bogoslužja.
Ali počinjem shvaćati da reformiranje zatvorenika
nije cijela bitka.
Jednako je važno dokazati Indonežanima izvan zatvora
da je povratak prekršitelja svojim zajednicama
jednako važan.
ČETVRTI DAN
Kako ste?
Dobro, zdravo, super!
Dosad sam upoznao samo zatvorenike zatvorene
zbog posjedovanje ili manjeg dilanja,
ali znam da su neki ovdje zatvoreni
zbog mnogo težih prekršaja.
Zamolili su me da odem u njihovu kantinu,
gdje zatvorenici mogu kupiti
cigarete, čokoladice i slično.
Mislim da ću im pomagati. Ne znam. Saznat ću za minutu.
Tolle!
-Da! -Bok, Tolle.
Da.
Raphael. Rekli su mi da jutros moram pomagati.
-Nema problema. Uđi. -Mogu li ući? Dobro.
Radnik u kantini Tolle ima 35 godina.
Čuo sam da je bio u gornjem dijelu hijerarhije dilanja droge.
-Što je što? -Ovo su rezanci.
Kava, a tu je voda.
Dobro. Kako ti plaćaju?
Na Brizzi.
-Ovo je Brizzi. -Dobro.
-Staviš novac od… Da! -Poput kreditne kartice.
-Spreman pomoći kupcima? -Da.
Spreman sam.
Pitao me jesam li spreman, ali nisam.
-Roti Sisir. -Ovaj?
-Ovi rezanci? -Da.
-Beng-Beng. -Što je to?
-Najgornji? Ovaj? -Beng-Beng.
-Ovaj? -Da.
Hajde!
-Da. -Zašto me požuruješ?
Moraš biti brz.
-Uzmeš. „Što želiš?” Ovo. Uzmeš. -Da.
Ali ti znaš gdje je sve. Ja sam početnik. Ne znam…
Koliko ti traje kazna?
Četrnaest godina.
-Četrnaest godina? -Da.
Metamfetamin. Shabu.
Shabu-shabu.
Da. Uhvatila me policija u zračnoj luci.
Koliko si nosio?
-Tri kilograma. -Tri kilograma?
-Da. -To je mnogo.
Tri kolačića.
-Ovo. Da. -Ovo?
Zašto si to učinio?
Nemam majku i oca. Umrli su.
Novac sam htio dati svojoj mlađoj sestri za školu.
Koliko godina ima tvoja sestra?
Sada 20. Tada je imala 15.
Učinio si to da uzdržavaš obitelj.
-Da joj pomogneš. -Da.
Tolle tvrdi da je htio pomoći mlađoj sestri.
Uzmi malo čokolade dok se nije rastopila. Otvori.
Dobro. Hvala lijepa.
Mnogo je godina bio član narkobandi.
Uvoz više kilograma metha
smatra se krupnim švercom droga.
Ima sreće
što mu kazna tu u Indoneziji nije bila stroža.
Kad si bio u bandi za organizirani kriminal
i kad ste krijumčarili drogu,
jesi li znao da vaša vlada
daje smrtnu kaznu za trgovinu drogom?
Znao sam.
Nisi se bojao ili bio obeshrabren?
Imao sam bandu.
Koliko si imao godina? 19? 18?
Četrnaest. Da.
-Bio sam mlad. -Četrnaest?
-Koju si drogu prodavao? -Sve.
Kokain, heroin, marihuanu.
Shabu-shabu.
Kako si krijumčario drogu?
Kako si unosio drogu u Indoneziju?
U malim količinama. U zračnu luku.
Aha.
Policija me napala i rekli su:
„Bože. Ti si iz kartela. Indonezijskog kartela.”
-Zbilja? -Rekoh: „Koji vrag? Dajte!”
Je li tvoj šef bio dio velike bande?
Da. Velike.
Ja sam samo švercer.
Što je bilo sa šefom?
Ne znam.
Ne znaš.
Ako te uhvate, nemoj im reći za šefa.
Spomeneš li ga, obitelj ti je mrtva.
Takva je banda.
Tolle je druga krajnost zatvorenika zatvorenih zbog narkotika.
Krijumčar koji radi za indonezijski narkokartel.
Ljudi koji su uhvaćeni zbog trgovine drogom u ovoj zemlji
dobivali su smrtnu kaznu.
Jednog dana vratit će se u društvo
i to će mu biti velik izazov.
PETI DAN
Priprema!
Vidio sam koliko je režim ovdje strog.
Upravitelj Agus Pritiatno
nadzire 1000 zatvorenika
sa samo 83 čuvara.
Mnogi zatvorenici cijeli dan provode zaključani
u prenapučenim uvjetima,
ali nisam vidio znakove problema.
Ovo je središte aktivnosti.
Želim saznati zašto upravitelj želi
tako strogu kontrolu nad životima svojih zatvorenika.
Svi zatvorenici imaju pristup videopozivima.
Slušamo njihov razgovor s obitelji.
Ako kažu nešto neprimjereno, prekidamo poziv.
Zašto je to potrebno?
Prije godinu dana imali smo provokatore.
Ovdje su osnovali bandu.
To je bila prijetnja sigurnosti.
Neki zatvorenici u ćelijama provedu do 21 sat.
Kakva je to politika? Koji je razlog za to?
Istina je da se nakon tri sata slobodnog vremena
vraćaju u ćelije.
Kad bismo ih puštali sve u isto vrijeme, nastao bi kaos.
Dogodilo bi se mnogo problema.
Mislite da je to pravedno?
Osuda znači gubitak slobode.
Zato moraju poštovati pravila.
Tijekom boravka ovdje uočio sam
da je odnos između zatvorenika
i čuvara prilično zdrav.
Koliko je to važno za neometan rad zatvora?
Održavanje tog emotivnog odnosa
sliči odnosu koji djeca imaju s roditeljima ili braćom i sestrama.
To želimo stvoriti ovdje.
Prije je zatvor bio samo zatvor.
Možemo samo pretpostaviti da je bio pun nasilja.
Sad više nije tako. Prije, ako je netko pogriješio,
mogli smo ga nemilice istući. Danas nije tako.
Ali mnogi su mi zatvorenici
rekli da se boje izolacije.
To je dobra preventivna mjera.
Njih ovdje plaši
to što im je hladno ako nose samo kratke hlače.
Jako hladno!
Koliko najduže zatvorenik može biti u izolaciji?
Imali smo jednog čovjeka. Bio je važan diler.
Došao je ovamo i bio je visokorizičan.
Stavili smo ga
u izolaciju na tri mjeseca.
Ovdje nitko ne može glumiti frajera i bahatiti se.
Koliko je ljudi trenutačno u izolaciji?
Nijedan.
Mogu li je vidjeti?
Više se ne smije ući.
To je tajna.
Ali vidi se odavde.
Upraviteljeva želja da se izolacijski blok
koristi kao kažnjavanje čini se autoritativnom,
ali on očito ima i nježniju stranu,
što zatvorenici cijene
i što možda doprinosi
osjećaju sklada u ovom zatvoru.
-Kako si? Jesi li dobro? -Da, a ti?
Ruliju je ovo važan trenutak u tjednu.
-Što sad radiš? -Zovem obitelj.
S kim ćeš razgovarati?
S mamom. Imam deset minuta za poziv.
-Deset minuta? -Da.
Rulijevi žive stotinama kilometara daleko
i ne mogu ga posjećivati.
Ali, kao i svi zatvorenici, ima dva videopoziva tjedno.
Nije naročito privatno, ali bolje i to nego ništa.
Mir s tobom, teta.
Nadam se da ste zdrave.
Nastavite podržavati Rulija
da bude bolji nego prije.
Izgledaju jako sretno.
Mami je lakše kad vidi da se smije.
Dobre je volje jer se sigurno brinu
kako podnosi ovo.
Teško je živjeti ovdje, teta.
Zato tu moramo naučiti razmišljati pozitivno.
Kako nastaviti razmišljati pozitivno.
Raphael!
Ovdje sam s Rulijem.
Zdravo!
On je, mama,
osuđen na doživotan zatvor u Engleskoj.
Ali nakon 12 godina
dokazano je da je nevin.
Pustit ću vas da razgovarate. Bilo mi je drago.
Nije u redu što toliko dugo služi
zbog posjedovanja malo marihuane.
Zbog toga što mu se dogodilo
propao mu je odnos sa suprugom
i, još važnije, kćeri.
Zato ću izaći i dati mu malo privatnosti.
Neka mi srce bude snažno!
Volim vas! Bok!
Assalamu alaikum.
ŠESTI DAN
Zadnji sam dan u zatvoru Bangli Narkotika.
Rekli su mi da se danas sprema iznenađenje.
Rock-koncert u zatvoru.
Zatvorenici glazbom poručuju javnosti
da nisu izgubljen slučaj,
a njihovu inicijativu podržava i sam upravitelj.
Upravitelj voli glazbu.
Zato potiče zatvorenike da sviraju na instrumentima.
Daus je jedan od zatvorenika koje sam upoznao.
Osnovao je bend The Injexxis.
Danas nastupaju za sve zatvorenike.
Poslušajmo kako sviraju.
Vi slušajte, a mi sviramo.
Tri, četiri, sad!
Na kraju ću vam pokazati
Nisam živi mrtvac
Sjajno je vidjeti da ih upravitelj u potpunosti podržava.
Nisam jebeni mrtvac
Hvala.
Prizvao si kišu.
Oduševio si Boga.
Hvala.
Dausov bend stvara glazbu s pravom svrhom.
-Koju poruku želite prenijeti? -Ljudi iz zatvora uvijek su negativci.
Želimo dokazati da nismo živi mrtvaci.
Kad nas puste, želimo to dokazati.
Što ljudi misle o tome?
Postoje zatvorski festivali. Možemo nastupati.
Izvodili su vas radi nastupa?
Da. I nastupamo preko interneta.
Snimimo video i pjesmu.
Sad možemo učitati svoj glazbeni sadržaj na YouTube.
Dopuštaju nam to, ali pod njihovim nadzorom.
Nastavite izvoditi takve pjesme.
-Hvala lijepa. -Da.
Zatvor pomaže da se indonezijskoj javnosti
pošalje pozitivna poruka radi razbijanja stigme zatvora,
ali ovdašnji program odvikavanja još je u povojima.
Prerano je da bi se znalo kakav će uspjeh postići.
Nekima se ovdašnji obvezni program odvikavanja
možda čini kontroverznim.
Ja smatram da su kazne
prijestupnicima zbog narkotika ovdje u Indoneziji stroge.
Ali po onom što sam vidio,
mislim da vlasti iskreno žele
pomoći ovim zatvorenicima da prekinu ciklus zločina povezanih s drogom.
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić