Kylmäkoski-fængslet, Finland.
Her sidder mange ekstremt voldelige indsatte.
Jeg skød min brors drabsmand.
…tog en kniv op af lommen og stak ham i halsen med den.
Bag celledørene har de indsatte ansvaret.
-Vil du have noget? -Nej, tak.
Vanvittigt.
Godt. Den kommer. Godt.
-Er det lige? -Ja.
Når indsatte nægter at følge reglerne…
Den med flest stoffer er kongen. Jeg ved ikke hvorfor.
…og ikke angrer deres voldelige forbrydelser…
Hvad gjorde I ved ham?
Kørte over ham med en bil.
Skød ham med en bue.
…hvorfor kan fængslet så reformere dem?
Jeg tilbringer en uge i fængslet for at finde ud af det.
Jeg har siddet bag tremmer før.
Mit navn er Raphael Rowe.
Jeg blev dømt i Storbritannien for et mord, jeg ikke begik,
og fik livstid uden prøveløsladelse.
Det tog mig 12 lange år at rense mit navn.
Nu rejser jeg verden rundt
for at opleve, hvordan livet er i verdens hårdeste fængsler.
Finland. Et land med en af de højeste mordrater i Europa.
Finland bliver ofte kaldt det lykkeligste land i verden,
men det har en mørk side med meget voldelig kriminalitet,
ofte begået af mænd på kanten af samfundet,
drevet af alkohol og stoffer.
At håndtere de kriminelle er en stor udfordring for fængselssystemet.
Jeg rejser til Kylmäkoski-fængslet i det sydlige Finland,
hvor jeg skal tilbringe den næste uge.
Finnerne har en progressiv tilgang til straf,
så de fleste indsatte udfører samfundstjeneste
eller sendes til åbne fængsler.
Kun de farligste, de værste gerningsmænd,
sendes til lukkede fængsler som det, jeg er på vej til.
Og jeg ved ikke, hvad jeg kan forvente.
Jeg er lidt nervøs og har sommerfuglene i maven.
I Finland fokuserer fængslerne på de indsattes personlige vækst og udvikling
i modsætning til straf.
Men vigtigst af alt, i fængslerne, som forsøger at reformere,
er det ikke obligatorisk for indsatte at deltage i rehabilitering.
Kan rehabilitering virkelig fungere for de farligste indsatte?
For hvis de ikke vil forandre sig, er der intet, et progressivt regime
med en liberal tilgang til rehabilitering, kan gøre.
Individerne skal ville forandre sig.
Jeg har gjort det mange gange,
men jeg er nervøs over de mænd, jeg skal sidde inde med.
DAG 1
Herind.
Læg jakken på bordet.
Jeg giver dig en plastikpose, som du kan lægge alt dit tøj i.
-Okay. -Og vi tjekker det.
Og så får du det tilbage.
Okay.
Læg den herned.
Vis mig dine… Ja. Godt.
Du kan tage T-shirten på.
Ja, okay. Og så nederst.
For at beskytte de indsattes menneskerettigheder
tillader Finland ikke visitering af kroppens hulrum.
Så selvom op til 90 % har narkoproblemer, er undersøgelsen overfladisk.
Finder I mange smuglervarer gennem denne proces?
Ja. Nogle gange, ja. Nogle stoffer eller…
Hvilke stoffer smugler de ind?
Subutex.
Nogle gange forsøger folk at smugle en mobil ind eller den slags.
Subutex bruges til at behandle afhængighed,
men er vanedannende i sig selv.
Lige ind i kameraet.
Når jeg er færdig, bliver jeg ført til min fløj.
Voldelige gerningsmænd adskilles ikke fra andre indsatte her.
Og jeg bliver ført til den generelle fløj 2.1.
-Er jeg alene herinde? -Ja.
Har du nogle råd om de andre indsatte derude?
Tal ikke om alt for personlige ting.
Og brug din sunde fornuft.
Hvilken slags kriminelle skal jeg bo sammen med?
Der er forskellige kriminelle i denne celleblok.
Voldsforbrydere, mordere og mange narkotikarelaterede kriminelle.
-Okay. Tak. -Tak.
Der er 14 celler til 18 indsatte, så nogle skal dele.
Fællesarealerne og køkkenet overvåges med kameraer,
som tjekkes af vagterne i kontrolrummet for enden af fløjen.
Men der er ingen kameraer i cellerne.
Og nu er jeg alene med de indsatte.
Første indtryk. Her er så stille.
Her er uhyggeligt stille.
I andre fængsler er der lyde og aktivitet,
men ingen kalder eller råber.
Som ny indsat er man lidt nervøs over, hvem der er derude.
Og de vil uden tvivl afmåle én, så snart man går ind.
Jeg har allerede gået forbi nogle store fyre,
hvis udseende var ret skræmmende.
Nu går jeg ud og finder ud af, hvad der sker med mig de næste syv dage.
Hej. Jeg vil præsentere mig.
-Jeg hedder Raphael. -Toni.
-Toni? Rart at møde dig. -Ja.
-Jeg er Fuzzy. -Fuzzy?
-Raphael. -Velkommen.
-Tak. Rart at møde jer. -Ja.
-Ja… -Må jeg møde de andre?
-Jeg hedder Michael. -Hej. Michael?
-Ja. -Hej. Jeg er Raphael.
Okay. Velkommen.
-Tak. -Ja.
Hej. Jeg hedder Raphael.
-Jani. -Jani. Rart at møde dig.
Jeg får tallerkener og bestik. Okay.
Ja, det skal du bruge, når du starter her.
-Okay. -Du får det tilbage…
Jani og den store fyr Toni virker ret venlige,
men de kan let virke skræmmende for nye indsatte.
Især i cellerne, hvor vagterne ikke kan se dem.
Får alle de ting?
-Det er til… -Ja.
-Okay.
Fortæl mig om reglerne her i blokken.
Vær dig selv, og tag dig ikke af andre.
Når der kommer nogen, og vi ikke kender hinanden,
så spørger jeg, hvorfor du er her.
-Hvad gjorde du? -Ja. Selvfølgelig.
Hvorfor? Hvorfor betyder det noget?
Hvis det er noget seksuelt…
-En sexforbryder. -Eller pædofil.
Så får du bank.
Ja. Straks.
Er der nogen, der leder fløjen?
Skal jeg vide, om nogen fortjener mere respekt end andre?
Nej, slet ikke.
Pas dig selv, og vær dig selv. Det er nok.
Ja.
Kom.
Toni, stor fyr,
ung, men stor, med undertrøje på og masser af tatoveringer,
og Jani tog godt imod mig, men jeg tror,
at hvis man var én, de ikke kunne lide, så kunne alt være sket.
Man er alene i cellen. Vagterne er gået.
Så det er den konstante påmindelse om,
at en persons humørskift kan udløse vold.
DAG 2
Cellerne bliver låst op klokken syv.
Grøden er ikke det værste, man kan få til morgenmad.
Nej, selvfølgelig.
Nogle indsatte, som Jani, har arbejde og aktiviteter i fængslet,
og de går tidligt, mens andre vælger at blive i fløjen.
De benytter sig ikke af de projekter, som tilbydes,
så jeg vil se, om de bruger tiden konstruktivt.
Jeg er den spinkle dreng sammen med jer.
Men de vil se, hvad den nye fyr kan i træningscenteret.
Lidt opvarmning.
God fornøjelse.
Vær med.
-En. Fem gange. -Nej.
-Kender du teknikken? -Jeg…
-Okay. -Ja?
Ja, rigtig godt. Fem gange.
Okay. Tre til.
To.
Godt. Én.
Ja. Den sidste.
Lidt op. Godt.
Og det kalder du opvarmning?
Nej, lidt opvarmning.
Mand.
Hvor meget vægt var der på?
-Nu, halvfjerds. -Halvfjerds?
-Ja. -Og hvad kan du løfte?
-Omkring 220. -Du godeste.
Godt. Den kommer. Godt!
-Er det lige? -Ja.
Godt klaret.
Indtil videre har Toni været imødekommende,
men jeg ville nødig blive uvenner med ham eller hans cellekammerat, Olli.
Det er hårdt. Meget hårdt. Se, han kan ikke engang gå.
De fortalte mig, at de blev anholdt sammen
for omkring to år siden efter en biljagt med politiet.
Hvad lavede I før jagten?
-Kidnapning. -Kidnappede I nogen?
Ja. Vi opkrævede gæld.
Gældsinddrivere?
Det forklarer, hvorfor I er så store.
Nej, det er ikke mit job.
Okay.
Det var en gammel gæld, og en fyr sagde til mig:
"Rend mig. Jeg betaler ikke. Du er et røvhul, og…"
Hvorfor ikke kontakte politiet?
-Det gør de fleste, ikke? -Jeg får nyt pas hos politiet.
Men intet andet.
Så I kidnappede ham fra hans hjem?
Ja. Nej, fra hans vens hjem.
Med en pistol?
Ja. Havde vi en pistol?
-Måske, måske ikke. -Ja.
Jeg kan ikke huske det. Det er to år siden.
Mind mig om ikke at låne noget af dig her i blokken, okay?
-Nej. -Jeg vil ikke stå i gæld til dig.
Hvis du giver mig en pakke kiks, så betaler jeg for den, okay?
Okay.
Hvis indsatte ikke arbejder eller går i skole,
så får de en time, før de skal tilbage til fløjen.
Toni og Olli virker som lederne i 2.1,
og jeg vil vide mere om deres baggrund.
Men først vil Toni fortælle mig om sin karriere som rapper.
C8 Superman.
Og er det dig?
Ja, C8, mit rap-kunstnernavn.
Hvad står C8 for?
Det siger vi på finsk. "C8" betyder "skør".
Alle vifter med rigtige våben og viser stoffer i musikvideoer,
så det parodierer det aspekt.
Så du lavede det som en joke-video?
Jeg påstår ikke, at jeg er gangster eller noget,
men selv hvis man er det, behøver man ikke sige det højt til alle.
Et kedeligt liv Jeg gider ikke være bange
Toni påstår ikke, at han er gangster,
men deres voldelige kidnapning er en chokerende forbrydelse.
Hvad gjorde I ved ham?
Hvad gjorde vi ved ham?
Lidt af det hele.
Men skal vi gå i detaljer?
Vi tog ham med hjem til mig i Tampere,
og så bandt vi ham til et metalbord
med metalstrips om hans arme og ben.
Vi smadrede hans fingerled
og ben og fødder med en hammer.
Kørte over ham med en bil,
skød ham med en bue
og den slags.
Men det var mest psykisk vold,
ydmygelse og underkastelse.
Hvorfor var det nødvendigt at udsætte ham
for den slags tortur?
Måske var det blandingen af vrede og spænding.
På det tidspunkt føltes det, som om det skulle gøres.
Toni og Olli var involveret i noget så alvorligt som kidnapning og tortur.
Jeg er lidt overrasket over manglen på anger.
Jeg ved ikke, om de skyder brystet frem og spiller hårde.
De fyre, jeg har lært at kende, viste ingen anger eller fortrydelse.
Ikke åbent. Ikke endnu.
DAG 3
Efter at have lukket de indsatte ud klokken syv
sætter vagterne sig i kontrolrummet.
De indsatte beslutter, om de vil benytte sig af de mange muligheder
for arbejde og studier, fængslet tilbyder.
Og her til morgen er der igen nogle, som ikke gør det.
Hvad står OG for? Original gangster?
Ja.
Virker det?
Ja, det virker.
Vanvittigt.
Vil du have en?
-Tatovering? -Ja.
Nej, tak.
Toni bruger en tatoveringspistol,
de har lavet af en kuglepen og en Xbox-controller.
Hvor kommer blækket fra?
Vi smelter engangsbarberblade og tage soden fra dem.
Hvad sker der, hvis vagterne kommer ind og ser jer?
Isolation.
-Alenetid. -Isolation.
Lægger vagterne ikke mærke til, at du har fået en ny tatovering?
Han har mange tatoveringer.
De ser ikke, at jeg har fået en ny.
Den er færdig. Ja. Sluk for maskinen.
Færdig?
Ja.
Selvom nogle i 2.1 tilbringer hele dagen ved cellerne,
tilbydes der uddannelseskurser,
og lidt over halvdelen af de indsatte har job i fængslet.
Nogle lærer endda at lave smykker.
I dag skal jeg arbejde med min fløjkammerat, Jani.
-Går vi hen på værkstedet nu? -Ja, værkstedet.
Er du her hver dag?
Hver dag.
Jeg vidste, Jani havde et job, men jeg er overrasket over,
at han er blevet ekspert i traditionelle finske tæpper.
Fængslet betaler ham 100 euro om måneden for det.
Kom her. Det er meget simpelt.
-Først. Ja. Hold det simpelt. -Og den… Meget simpelt.
Jani har lært at bruge væven i løbet af seks ophold i fængslet,
og han er halvvejs gennem en dom på fire år.
-Og skift. -Skift.
Det er to.
-To, en? -To, en.
-Ja. -Og så, bum?
Ja, tre gange.
-Du er stærk. -Ødelægger jeg maskinen?
Nej.
Tænk, at du har været ude og tilbage så mange gange.
Hvorfor kommer du tilbage?
Det er en livsstil. Min livsstil.
Hvordan er din livsstil udenfor?
Stoffer og vold.
-Stoffer og vold? -Ja.
-Jeg sælger stoffer. Du ved. -Ja.
Det sædvanlige pis.
Hvilket stof foretrækker du?
Kokain. Amfetamin.
Kokain og amfetamin.
Hvad sidder du inde for?
-For vold. -Sidder du inde for vold?
-Ja. -Hvad gjorde du?
Jeg stak en mand. Det var en knivkamp.
Forkert sted, forkert tidspunkt.
Ikke noget særligt. Forkert sted og tidspunkt.
Hvad skete der med ham, som du stak?
Han døde heldigvis ikke, men…
Det er et godt tegn, at du viser anger og fortrydelse.
Ja.
Og når den bliver længere, skal du flytte den sådan.
-Så holder det formen. -Okay.
-Så det går ikke sådan her. -Okay.
Det generer mig, at du er en,
som har været her og kom ud og kom ind og ud,
så rehabilitering og at hjælpe folk som dig…
Ja, de hjælper, hvis man ønsker hjælp.
Har det altid været den samme lærer?
Hun har været her, ja.
Du må være træt af at se ham komme tilbage, efter han var ude.
Ja, jeg håber, at han ikke kommer tilbage.
-Han har styr på det hele nu. -Ja.
Ja. I har et godt forhold.
Vi har et godt forhold. Vi taler om alt.
Piger, stoffer, alt.
Okay. Hvordan hjælper det dig?
Det er rart at tale om det.
Der er for meget testosteron i afdelingen.
Ja, det er der vel.
Ja.
Jeg har været her i to år og har gjort fremskridt i min hjerne.
Det er som terapi for mig. Jeg ser fremskridt i mit arbejde.
-Okay. Du bliver færdig, ikke? -Ja.
Selvom han har fået flere fængselsdomme for at ende her,
lader Jani endelig til at ville forandre sit liv,
og at undgå machokulturen i fløjen hver dag synes også at hjælpe.
Tilbage i 2.1 er stemningen anspændt.
Okay. Stop!
Jeg hører et rygte om, at Toni lige har angrebet en ny indsat,
som er blevet flyttet til en anden fløj.
-Var han lige kommet? -Ja.
-Og du slog ham? -Ja.
I hans celle. Du ved.
-Gik du ind i hans celle? -Ja.
Okay.
Fordi der er kameraer overalt.
Nå, okay.
Hvorfor slog du ham?
Fordi han…
Han sladrede for et par år siden.
Hvad sladrede han om?
Stoffer.
Var det her din hævn?
Ja.
Jeg kan ikke bo sammen med den slags folk.
Mine hunde griner af mig, hvis jeg tager hjem og ikke gør noget.
Hvor slemt såret er han?
Det ved jeg ikke.
Tonis cellekammerat, Olli, var også i fløjen, da det skete.
Toni fortalte mig lige om…
Ja.
Ja, men han var nødt til det.
-Var han? -Ja.
-Men vagterne ved det ikke? -Nej.
Ikke endnu.
-Tror du, nogen af dem siger det? -Det tror jeg ikke.
Jeg så ham gå ind i rummet med vagten.
Jeg tror ikke, at han siger noget.
-Ja. -Hvordan smager det?
Rigtig godt. Tak. Rigtig godt.
-Tak. -Intet problem.
Fordi vagterne ikke så, hvad der skete, bliver Toni ikke straffet.
Det bekymrer mig, at hvis indsatte som Toni stadig tyr til vold som løsning,
så forandrer de sig ikke rigtig.
DAG 4
Mændene har været låst inde hele natten.
Toni og Olli er ikke kommet ud endnu.
Jani går rundt som sædvanlig.
Han har meget energi om morgenen.
Janis fokus på fængslets arbejdsprogram
lader til at hjælpe ham med at lægge stofferne og volden bag sig
og blive en lykkeligere mand.
Men det er ikke kun arbejdet, som får ham ud af sengen.
Min kæreste sender en e-mail hver morgen.
Bliver den sendt til kontoret?
-Vagterne? -Ja, vagterne.
Hun sagde: "Tænd for dit TV,"
for hun vil opdatere min sportskanal.
Har I været kærester længe?
Nej. Vi mødtes herinde.
Jeg var herinde. Hun tog på en blind date med mig.
Hvordan mødte du hende herinde?
Min ven… Hvordan siger man det?
-Han introducerede jer. -Introducerede mig. Ja.
Janis nye forhold giver tydeligvis mere motivation til
at benytte sig af den rehabilitering, som de tilbyder her.
Men ikke alle på 2.1 har gjort samme fremskridt som ham.
Kom med noget mad. Det er noget lort.
Det er hundemad.
Michael, ikke hans rigtige navn, er min cellenabo. Han er 18 år.
Han arbejder ikke og bruger meget tid alene i sin celle.
I dag virker han urolig.
Jeg er ikke deprimeret,
men det er frustrerende at sidde inde, og man vil have det bedre.
De fleste fyre træner her til morgen.
Hvorfor gik du ikke ud og fik frisk luft
og brugte det som en måde at frigøre spændinger på og…
Jeg går normalt ud hver dag.
Du har bare ikke lyst i dag?
Jeg ved ikke. Jeg føler mig rastløs i dag,
og jeg kan ikke blive her.
-Undskyld, jeg skal ryge cigaretter. -Okay.
Michael trækker sig tilbage til sin celle i timevis i løbet af dagen.
Jeg ved ikke, hvad han sidder inde for, eller hvilke problemer han har.
-Hvad så? -Hvordan går det?
Godt.
Skal vi snakke lidt?
Ja. Fint. Kom.
Kom herind og snak.
-Komme ind? Okay. -Velkommen. Ja.
Hvordan har du det nu? Du havde det lidt…
Godt.
Hvad sidder du i fængsel for? Hvorfor er du her?
Jeg stak af fra et børnehjem og tog til Tampere,
hvor jeg var hjemløs og tog stoffer og ledte efter stoffer.
Jeg endte i en situation i Tampere, hvor to junkier på omkring 40 år
anklagede mig for at stjæle deres speed.
Fyren gav mig tre sekunder til at give det tilbage,
ellers ville han smadre mine tænder med et baseballbat.
Så jeg mistede besindelsen
og tog en kniv op af lommen og stak ham i halsen med den.
Og så kom den anden fyr og skubbede mig og holdt sine hænder sådan her.
Så jeg stak ham to gange, her og her.
Men du var kun et barn.
Har du fået hjælp, mens du har siddet i fængslet,
til at forstå, hvor alvorlig sådan en voldelig forbrydelse er?
Jeg har talt med en rehabiliteringsrådgiver og en psykolog,
og ja, det har hjulpet mig.
Og kommer nogen fra din familie på besøg?
Det er… Mand, det er længe siden, at nogen har besøgt mig.
Jeg ved ikke, om jeg har brug for besøg. Jeg har det godt her.
Det er en god celleblok og en god gruppe.
Jeg har venner, og det er rart at være her.
Et af ofrene døde desværre som følge af Michaels voldelige angreb.
På grund af sin alder
skal Michael kun afsone to og et halvt år af sin dom for manddrab,
så fængselssystemet har kun få måneder tilbage til at hjælpe ham.
Alle indsatte er låst inde i over 14 timer om dagen,
men Michael bliver ofte i sin celle, selvom han kan vælge at gå ud,
og han virker meget isoleret.
En 18-årig dreng er låst inde i en celle i et voksenfængsel
fra klokken 16.40 om eftermiddagen til klokken syv i morgen tidlig.
Er det rehabilitering? Er det straf?
Jeg har selv prøvet det.
Jeg sad i en celle i dagslys, og det gør psykisk skade.
Nu, hvor de har ham, bør de gøre noget med ham.
Uanset hvad han har gjort, er han ung nok til at blive reddet.
KYLMÄKOSKI-FÆNGSLET
DAG 5
Jeg har to dage tilbage i Kylmäkoski-fængslet.
Jeg møder en indsat, som ligesom Michael
begik alvorlig vold, mens han stadig var teenager.
-Raphael. -Jeg hedder Leif.
-Hvad er dit navn? -Leif.
Som næsten 50-årig har Leif endelig meldt sig til et program
med regelmæssig rådgivning i fængslet.
Hvor mange gange har du siddet inde?
Elleve gange i Finland,
seks gange i Sverige,
to gange i Danmark og én gang i Norge.
Leif siger, han er en af Finlands roma-sigøjnere.
Han har tilbragt 23 år i fængsel, dømt for flere voldelige forbrydelser,
inklusive to mord.
Jeg voksede op på institutioner.
Og jeg blev fængslet som 15-årig.
Min bror blev dræbt, så jeg skød hans morder i hovedet.
Det var hævn.
Hvad drev din vold, da du var ude?
Hvis der er had i en roma-familie,
og man ikke slipper væk fra situationen, så kan det ende rigtig slemt.
Og i disse tider, hvor alle har våben, sker det pludseligt.
De forsøger straks at tage ens liv.
Og jeg har ikke villet søge hjælp før.
Hvorfor nu og ikke i fortiden?
Jeg tog så mange hårde stoffer.
Men nu, mens jeg afsoner denne dom,
har jeg haft samtaler med Hanna fra starten.
Siden Leif blev stoffri, har han talt jævnligt med Hanna,
fængslets særlige rådgiver for voldelige gerningsmænd.
Har du tænkt på, hvilket slags rehabiliteringscenter der ville passe?
En kristen afvænningsklinik ville være bedst.
-Så der er noget åndeligt. -Ja.
Du arbejder mest med voldelige gerningsmænd som Leif.
Er der stoffer eller alkohol bag volden?
Næsten altid, eller de har levet et hårdt liv.
De har problemer med familien, og mange af dem har været plejebørn,
eller de har boet på institutioner og blev forsømt i deres barndom.
Ingen lever et normalt liv og beslutter sig pludselig for
at begå kriminalitet og banke folk.
Hanna tror, at det finske skolesystem også fremmedgør nogle unge mænd.
Jeg husker tydeligt, at da jeg var barn i 90'erne,
blev de vilde, forstyrrende drenge ofte straffet.
De fik skældud og blev nedgjort.
Og jeg tror, at det finske samfund foretrækker rolig og fattet opførsel,
og at alt andet end det er forstyrrende.
Der blev fokuseret på, at de var problembørn.
Ja. Er det obligatorisk for indsatte med voldelige tendenser
at komme og tale med en som dig?
Der er nok indsatte, som kommer frivilligt,
så mit skema er fyldt op med dem.
Leif, når du kommer her og deltager i en samtale,
hvordan hjælper det dig?
Jeg kan tale med dig om alt.
Jeg behøver ikke lyve om,
hvordan jeg har det, og hvor jeg har brug for hjælp.
Jeg ved, at samtalerne bliver mellem dig og mig.
Hanna udfører et godt stykke arbejde, men hun er fængslets eneste voldsrådgiver.
Og de indsatte må selv vælge, om de vil søge hjælp hos hende.
Det er et sted, hvor mænd sidder fanget
og kan få et skub i den rigtige retning.
Jeg ser det bare ikke her.
Rehabiliteringen er op til de indsatte.
De skal træffe alle beslutninger om, hvorvidt de har forandret sig.
Intet forandrer dem.
Leif og de fleste andre indsatte, jeg har mødt,
siger, at narkomisbrug drev deres voldskriminalitet.
Så jeg vil finde ud af, om de indsatte stadig kan få stoffer i fængslet.
For hvis de kan det, kan det påvirke deres evne til at reformere sig.
Du har stor indflydelse i fløjen, ikke?
Viser folk dig meget respekt?
Normalt.
Hvis jeg ville ryge hash eller tage amfetamin,
er det så let at få her?
-Ja. -Er det?
-Ja. Vil du? -Godt eller…
Vil jeg?
Er vagterne hårde omkring stoffer? Kommer de rundt og leder?
Ransager de? Prøver de altid at stoppe det?
Når vi er ude eller i træningscenteret. Den slags.
-Gennemsøger de cellen, når I ikke er der? -Ja.
Hvilke stoffer finder de normalt?
De finder normalt intet.
-De finder intet. -Ja.
Som tre milligram Subutex.
Er det mest det? Subutex?
Ja, det er et populært finsk fængselsstof.
Okay.
Hvad gør det? Jeg har aldrig prøvet det.
Det er ikke godt. Kun første gang, og så er man dårlig i to dage.
Men derefter har man mere energi og…
Du kan se folk her med meget små pupiller.
Ja.
Okay.
Sådan afsløres det. Små pupiller.
Ja.
Som i de fleste fængsler forårsager ulovlige stoffer skænderier
og intimidering mellem indsatte.
Det blev så slemt for en indsat i fløjen,
at han bad om forflytning til en mere sikker fløj.
Hvordan går det? Skal vi spille?
-Ja. Et. -Må jeg tage battet?
Ja, det er fint.
Han hedder Antti, og han bor i den beskyttede fløj nu
for sin egen sikkerhed.
Men de indsatte kalder den noget andet.
Fyrene beskrev den for mig som øglefløjen.
-Ja, det er ikke… -Det er ordet, de bruger. Ja.
Hvad mener de med det?
Sexforbrydere. Folk, der er stikkere.
Hvorfor er du her?
Det var på grund af mig og min situation.
Jeg kunne have hjulpet dem med stoffer, men gjorde det ikke.
Hvordan kunne du hjælpe dem med stoffer?
Jeg får ægteskabsbesøg.
De ville have, at jeg hjalp dem.
Min kone skulle tage en pakke med.
-Jeg kan ikke sætte hende i den situation. -Nej.
For de ringede til min kone udenfor og bad hende om at gøre det.
Og ja, derfor blev jeg rigtig sur på dem.
Vi sloges, og jeg måtte flytte.
Blev du bange, da de pressede dig i 2.1?
Bange?
Ja, selvfølgelig. De fyre er som mig.
De kan finde på hvad som helst. De har ingen hæmninger.
Jeg vil ud en dag. Jeg vil ikke dræbe nogen her.
Og jeg vil ikke blive dræbt af nogen.
Men fængsler var anderledes engang.
I disse tider
følger folk ikke reglerne længere.
Det er, som om de finder på reglerne.
Den med flest stoffer er kongen. Jeg ved ikke hvorfor.
Ja.
En af de største udfordringer for fængslet er at holde stofferne ude.
Men når der kommer stoffer ind, skaber man et sort marked.
Det skaber også et hierarki.
Dem, som styrer stofferne, styrer fængslet.
Så de kan bestemme, og det er ekstremt farligt.
DAG 6
Det er min sidste dag i fløj 2.1.
-Hvad så? Går det godt? -Ja.
Jeg taler med Jani.
Han har to år tilbage, men han planlægger fremtiden.
Af alle mændene i 2.1
er han en af dem, som er mest engageret i rehabilitering.
Jeg vil gerne vide, for du virker som en flink fyr,
hvad du skal, når du kommer ud?
Jeg skal bo hos min kæreste.
Jeg har et job og et hus, og alt er klar.
-Det er et godt tegn. -Ja. Rigtig godt.
Det er anderledes denne gang, for det var ikke sådan før.
Jeg har et familiemøde om to uger.
-Dit første familiemøde. -Mit første. Ja.
Privatbesøg. Så I kan være intime.
Ja.
Og om to måneder får jeg min første ferie.
Så der er meget at se frem til.
-Mange gode ting. -Held og lykke. Bare det lykkes.
-Tak. -Tak.
Janis forhold kombineret med en plan efter løsladelsen
holder ham motiveret i rehabiliteringsprocessen.
Toni kommer ud om under en måned.
Til trods for hans manglende engagement i fængslet
vil jeg vide, om fængslet har forandret ham.
Jeg kan se, at jeg er sådan her.
Jeg er, som man bør være.
Jeg behandler gode folk godt og dårlige folk rigtig dårligt.
Jeg er ikke fuldtidsgangster.
Det var bare en weekend, og nu sidder jeg i fængsel for det.
Hvad bliver det næste for Toni?
Målet er, at Olli og jeg vil åbne
en forretning og drive den.
Jeg bliver far til sommer.
Og jeg vil være en god far for mine børn.
Jeg vil lave musik, når jeg har tid til det.
Jeg vil ikke komme tilbage.
Ud fra det, jeg har set, forandrer mange indsatte sig ikke,
før de har siddet inde i mange år.
I Finland som helhed begår 57 % af voldelige gerningsmænd
ny kriminalitet inden for fem år efter løsladelsen.
Så er deres filosofi, hvor indsatte tager ansvar
for deres egen rehabilitering,
virkelig den rigtige?
Jeg taler med fængselsdirektør, Harri Ramö.
Dette fængsel huser mange tidligere dømte forbrydere,
og rehabilitering spiller en vigtig rolle i at reducere ny kriminalitet.
Nogle af mændene skal holdes i hånden.
Du leder fængslet. Hvor godt fungerer det efter din mening?
Det vigtigste er, at vi ser de indsatte…
At vi ser mennesker som mennesker.
Som udgangspunkt
forsøger vi at rehabilitere alle indsatte.
Så de kan leve deres liv i samfundet uden stoffer og kriminalitet.
Jeg tror, at hvis de er motiverede og vil rehabiliteres,
så vil fængslet og Finlands fængselssystem give dem redskaber og mulighed for det.
Men det er op til dem.
Hvis du kunne tilføje noget i fængslet og havde magten til at tilføje noget
for at hjælpe med rehabiliteringen,
hvad ville det være?
Vi har kun haft én voldsrådgiver i to år,
og jeg vil sige, at vi har brug for to eller tre til.
Genopbyggende projekter er efter min mening en af de ting,
som bør blive tilføjet i fængslerne.
Der er stoffer i fængslet.
Hvor udfordrende er det i dette fængsel
at nå den nul-politik, som I nok gerne vil følge?
Ja, vi kan ikke gøre stedet lufttæt.
Efter min mening kan vi gøre to ting for at mindske problemet.
Vi kan forhindre forsyning med vores kontrolarbejde,
og vi kan forhindre efterspørgsel.
Det gøres med rehabilitering, arbejde
og at give dem andre ting at tænke på end stoffer.
Vi holder os til vores værdier.
Respekt for menneskelig værdighed,
retfærdighed og troen på folks evne til at vokse og udvikle sig.
Jeg tror, at mange af de indsatte har et oprigtigt ønske om
at droppe stofferne og kriminaliteten.
Men det er ikke let, og det kræver, at man er motiveret.
-Jeg troede, du skulle gå. -Nej, du lukkede mig ud.
Ja. Jeg lukkede dig ind.
De fleste her har begået kriminalitet flere gange,
og mange mener, at de fortjener at sidde inde.
Men efter min mening skal de ikke bare sidde inde, men reformeres.
Nogle bliver rehabiliteret, og de udfører godt arbejde her.
Men for de mest voldelige forbrydere og stofmisbrugere,
skal fængslet gøre mere.
Tekster af: Mila Tempels