Kylmäkoski Börtön, Finnország.
Számos rendkívül erőszakos fogvatartott otthona.
Megölték a bátyámat. Fejbe lőttem a gyilkosát.
Elővettem a késemet, és nyakon szúrtam a fazont.
A cellaajtók mögött a rabok az urak.
- Csináljak neked is? - Kösz, ne!
Őrültség!
Jó lesz! Meglesz! Igen!
- Egyenes? - Igen!
Ha a rabok nem tartják be a szabályokat…
Akinek sok drogja van, az a főnök. Nem tudom, miért.
…és nem mutatnak megbánást erőszakos bűncselekményeik miatt…
Mit tettetek vele?
Kocsival húztuk.
Nyíllal lőttünk rá.
…hogyan nevelheti őket a börtön?
A következő hetet közéjük zárva töltöm, hogy megtudjam.
De nem először ülök rácsok mögött.
A nevem Raphael Rowe.
Az Egyesült Királyságban elítéltek egy gyilkosságért, amit el sem követtem.
Életfogytig tartó börtönbüntetést kaptam.
Tizenkét hosszú évbe telt, hogy tisztára mossam a nevem.
Most a világot járom, hogy megtapasztaljam, milyen az élet
a világ legkeményebb börtöneiben.
ÉLET A VILÁG LEGKEMÉNYEBB BÖRTÖNEIBEN
Finnország. Európában itt az egyik legmagasabb a gyilkosságok aránya.
Közismert, hogy Finnország a világ legboldogabb országa,
de van egy sötét oldala is, ahol gyakori az erőszak.
Az elkövetők általában a társadalom perifériáján élő férfiak,
akik ital és drogok hatása alatt ölnek.
Az ilyen bűnözők kezelése komoly kihívás a büntetés-végrehajtási rendszer számára.
A dél-finnországi Kylmäkoski Börtönbe tartok.
Itt fogom tölteni a következő hetet.
A finnek progresszív módon állnak a büntetés-végrehajtáshoz,
így a legtöbb ítéletet közérdekű munkaként
vagy nyitott börtönökben töltik le.
Csak a súlyos bűncselekmények veszélyes elkövetőit küldik
olyan zárt börtönökbe, amilyenbe most én is tartok.
Nem tudom, mire számíthatok.
Eléggé félek. Kicsit émelygek is.
Finnországban a börtönrendszer fontos célja
a fogvatartottak személyes fejlődése.
Nem a büntetés a lényeg.
A börtönök igyekeznek rehabilitálni őket,
de a fogvatartottak számára nem kötelező a részvétel a tevékenységekben.
Vajon rehabilitálhatók a legveszélyesebb bűnözők?
Mert ha nem akarnak megváltozni, a progresszív büntetés-végrehajtás
a liberális megközelítésével nem sokat tehet.
Az egyéneknek akarniuk kell a változást.
Nem számít, hanyadszorra csinálom ezt.
Mindig tartok egy kicsit a férfiaktól, akikkel össze fognak zárni.
ELSŐ NAP
Erre megyünk.
A kabátját tegye az asztalra!
Adok egy műanyag zacskót, amibe berakhatja a ruháit.
- Értem. - Tároljuk őket,
és szabaduláskor visszakapja.
Rendben.
Tegye ide!
Emelje… Jól van.
Felveheti a pólót.
Jól van. Most nézzük lent!
A fogvatartottak emberi jogai miatt
Finnországban nem ellenőrzik rutinszerűen a testnyílásokat.
Bár a bekerülő elítéltek 90%-a
drogproblémákkal küzd, csak felületesen kutatják át őket.
Sok csempészárut szoktak ilyenkor találni?
Igen, előfordul. Némi drogot, vagy…
Milyen drogot próbálnak behozni?
Buprenorfint.
Néha megpróbálnak behozni egy mobilt is,
vagy ilyesmit.
A buprenorfin függőség kezelésére szolgáló szer,
amely maga is függőséget okoz.
Nézzen a kamerába!
Az adatrögzítés után a szárnyamba kísérnek.
Az erőszakos bűncselekmények elkövetőit itt nem különítik el.
A 2.1-es általános szárnyba kerülök.
- Egyedül vagyok a zárkában? - Igen.
Mit tanácsolna, hogy viselkedjek az elítéltekkel?
Kerülje a túl személyes témákat!
És használja a józan paraszti eszét!
Milyen bűnözőkkel vagyok összezárva?
Ebben a szárnyban többféle bűnöző van.
Vannak erőszakos bűncselekmények elkövetői, gyilkosok,
sokaknak pedig kábítószeres ügye volt.
Értem. Köszönöm.
Tizennyolc elítéltre tizennégy zárka jut, így néhányan együtt laknak.
A közösségi terület és az étkező be vannak kamerázva,
a képet a szárny végében elhelyezett őrszobáról figyelik.
A zárkákban nincsenek kamerák.
És most egyedül hagytak a fogvatartottakkal.
Első benyomás? Nagyon nagy a csönd.
Ijesztően nagy.
A többi börtönhöz képest itt nincs alapzaj,
nincs ordibálás, kiabálás.
Persze ha új fiú jön,
azzal eleinte mindenki óvatos.
Minél hamarabb
fel akarják mérni az embert.
Idefelé elmentem pár nagyfiú mellett,
akik ránézésre elég ijesztőek.
De inkább kimegyek, és meglátjuk, mi lesz velem a következő egy hétben.
Helló! Bemutatkozhatok?
- Raphael vagyok. - Toni.
- Toni? Örvendek, Toni. - Igen.
- Fuzzy. - Fuzzy?
- Raphael. - Üdv nálunk!
- Köszönöm. Örvendek. - Igen.
- Ja. - Bemutatnál nekik?
- Michael vagyok. - Szia! Michael?
- Igen. - Szia! Raphael.
Oké. Üdv nálunk!
- Köszönöm. - Ja.
Helló! Raphael vagyok.
- Jani. - Jani! Örvendek.
Tányér és evőeszköz? Oké.
Igen. Ezt mindenki kap az elején.
- Értem. - Visszakaptad a…
Jani és a nagydarab srác, Toni elég barátságosnak tűnnek,
de egy új elítéltnek ijesztőek lehetnek,
főleg a zárkában, ahova az őrök nem látnak be.
Ezeket mindenki megkapja?
- A… - Igen.
- Aha. - Értem.
Mesélnétek arról, mik itt a szabályok?
Légy önmagad, és ne törődj más dolgával!
Ha valaki bejön, és nem ismerjük,
meg szoktuk kérdezni, miért van itt.
- Mit csinált? Mi a bűncselekménye? - Ja, persze.
És miért? Miért fontos ez?
Ha valami szexuális…
- Szexuális bűnöző. - Vagy valami pedofil…
Akkor szétbasszuk.
Ja. Ennyi.
Van valaki, aki itt a főnök?
Van, akinek jobban meg kell adni a tiszteletet?
Nem. Semmi ilyesmi.
Törődj a magad dolgával, és légy önmagad! Ennyi.
Igen.
Menjünk!
Toni jó nagyra nőtt, bár még fiatal.
Ő a trikós, tetovált srác.
Janival kedvesen fogadtak, de gyanítom,
ha olyan ember érkezik,
akit valamiért elsőre nem bírnak, azzal bármi megtörténhet.
A zárkában mindenki egyedül van. Az őrök kimentek.
Folyamatosan ott van a levegőben,
hogy ha valakinél elpattan valami, bármikor kirobbanhat az erőszak.
MÁSODIK NAP
A zárkákat reggel 07.00-kor nyitják.
Ez a kása egyáltalán nem rossz reggeli.
Nem, nem rossz.
Egyes rabok, mint Jani is, dolgoznak és aktívak a börtönben,
ők korán elmennek.
Mások inkább a szárnyban maradnak.
Nem használják ki az elérhető projekteket,
úgyhogy kíváncsi vagyok, hasznosan töltik-e az időt.
Köztetek nagyon véznának érzem magam.
Meg akarják nézni, hogy bírja az új fiú a gyúrást.
Egy kis bemelegítés!
Jó szórakozást!
Gyere!
- Egyet! Ötször! - Nem!
- Tudod a technikát? - Hát…
- Oké. - Igen?
Igen, nagyon jó. Ötször!
Oké. Még három.
Kettő.
Jó volt! Egy!
Ez az! Utolsó!
Kicsit feljebb! Jó.
Ez neked bemelegítés?
Ez csak… Kis bemelegítés.
Bakker!
Ez hány kiló volt?
- Hetven. - Hetven?
- Igen. - Te mennyivel edzel?
- Azt hiszem, 220-szal. - Azta!
Ez az! Meglesz! Jó!
- Egyenes? - Igen!
Szép volt!
Toni egyelőre nagyon barátságos,
de nem szeretnék rosszban lenni vele.
A zárkatársával, Ollival sem.
Az nagyon nehéz. Nagyon. Még járni sem tud utána!
Együtt tartóztatták le őket
két évvel ezelőtt egy autós üldözés után.
Miért kaptak el?
- Emberrablás. - Elraboltatok valakit?
Igen. Behajtottunk egy adósságot.
Behajtók vagytok?
Így már értem, miért vagytok ekkorák.
Nem, nem ez a munkánk.
Oké.
Csak nagyon régóta tartoztak. És a csávó azt mondta,
kinyalhatom, nem fogja vissza adni, egy seggfej vagyok, ilyenek.
Miért nem a rendőrségre mentetek?
- A legtöbben oda fordulnának. - A rendőrségre csak útlevélért megyek.
Semmi egyébért.
Úgyhogy elraboltátok az otthonából?
Ja, nem, egy barátjánál volt.
Fegyverrel?
Ja. Vagy… Volt fegyverünk?
- Lehet. Nem tudom. - Aha.
Nem emlékszem. Már két éve volt.
Tőled inkább nem fogok semmit kölcsön kérni.
- Ne is! - Nem akarok neked tartozni.
Ha adsz egy csomag kekszet, azt is visszafizetem.
Oké.
Azok az elítéltek, akik nem tanulnak vagy dolgoznak,
egy óra után visszamennek a szárnyba a nap hátralévő részére.
Úgy látom, Toni és Olli a 2.1 alfahímjei.
Szeretnék többet megtudni róluk.
Toni viszont először a rapperkarrierjéről szeretne mesélni.
C8 – „Superman”.
És ez te vagy?
Igen, C8 a művésznevem.
Mit rövidít?
Finnül van értelme.
Úgy hangzik, mint a „szétcsúszott”.
A klipekben mindenki fegyverrel szokott hadonászni,
meg drogokat mutogat.
Ezzel ezt parodizálom ki.
Akkor ez egy paródiavideó?
Én nem vagyok gengszter, meg ilyenek.
De még ha az is lennék,
akkor sem kéne reklámozni.
Néha tisztán élek De akkor sem félek
Toni azt mondja, nem gengszter,
de az erőszakos emberrablás, amiért ül,
akkor is rettenetes bűncselekmény.
Mit csináltatok vele?
Mit csináltunk vele?
Mindenfélét.
Muszáj részletekbe menni?
Elvittük a lakásomra, Tamperébe.
Kezét-lábát egy fémasztalhoz kötöztük
fém gyorskötözőkkel.
Összetörtük az ujjait,
a lábfejeit és a lábait egy kalapáccsal.
Kocsival húztuk.
Nyíllal lőttünk rá.
Meg ilyesmiket csináltunk vele.
De a lényeg a mentális erőszak volt.
Hogy megalázzuk, és alávetettnek érezze magát.
Miért éreztétek úgy,
hogy meg kell kínoznotok?
Talán a düh és az izgalom keveréke vitt rá.
Akkor úgy éreztem,
meg kell tennem.
Toni és Olli komoly bűncselekményt követtek el:
elraboltak és megkínoztak egy embert.
Elég megdöbbentő, hogy nem látom, hogy bánnák.
Nem tudom. Ez csak keménykedés? Csak eljátsszák, hogy nem érdekli őket?
De akiket eddig megismertem, nem bánják, amit tettek.
Nyíltan nem. Egyelőre.
HARMADIK NAP
Miután 07.00-kor kinyitják a zárkákat,
az őrök visszavonulnak az őrszobára.
A fogvatartottak eldönthetik, élnek-e a börtön által nyújtott lehetőségekkel
a tanulásra és munkára.
Sokan ma sem akarnak.
Mit rövidít az OG? Original gangster?
Igen.
Jól fog?
Igen, elég jó.
Őrültség!
Csináljak neked is?
- Tetoválást? - Igen.
Köszi, ne!
Toniék a tetoválógépet
egy tollból és egy Xbox-kontrollerből csinálták.
És milyen tintát használtok?
Megolvasztjuk az eldobható borotvákat,
és a kormot használjuk.
Mi lenne, ha az őrök most bejönnének?
Magánzárka.
- Egyedül, tudod. - Elzárás.
Nem fog feltűnni az őröknek, hogy van egy új tetoválásod?
Már túl sok van neki.
Szerintem nem fogják észrevenni.
Kész van. Igen. Ja, kikapcsolhatod.
Kész van?
Igen.
A 2.1-es szárny egyes tagjai egész nap a zárkák környékén lógnak,
de sokféle oktatási program érhető el,
és az elítéltek nagyjából fele dolgozik is a börtönben.
Akár ékszerészetet is lehet tanulni.
Ma elkísérem egy társamat a szárnyból, Janit.
- Hova megyünk, a műhelybe? - Igen, a műhelybe.
Mindennap jössz?
Mindennap.
Tudtam, hogy Jani dolgozik, de kicsit meglepett,
hogy a hagyományos finn szőnyegek készítésének mestere lett.
A börtöntől havi 100 eurót kap a munkájáért.
Gyere! Mutatok valami egyszerűt.
- Az elsőre pont jó lesz. - Igen. Nagyon egyszerű.
Jani hat börtönbüntetése alatt tanulta ki a szövést.
Jelenleg hetedik, négyéves büntetése felénél jár.
- Most váltás! - Váltás.
A kettesről.
- Az egyesre? - Egyesre!
- Igen. - Aztán bumm?
Igen, háromszor.
- Nem sajnálod, haver! - El ne törjem!
Nem fogod.
Hihetetlen, hogy már ilyen sokszor voltál bent.
Miért kerülsz mindig vissza?
Az életmódom miatt, amit választottam.
És milyen életmódot élsz odakint?
Drogok és erőszak.
- Drogok és erőszak? - Ja.
- Drogot árulok. Vágod. - Aha.
Szokásos.
És te mit tolsz?
Kokaint és amfetamint.
Kokaint és amfetamint?
És most miért vagy börtönben?
- Erőszakért. - Erőszakért?
- Ja. - Mit csináltál?
Megszúrtam valakit egy késelésben.
Rosszkor voltam rossz helyen. Semmi extra. Rosszkor voltam rossz helyen.
És mi történt a fickóval?
Hála Istennek nem halt meg, de…
Az jó jel,
hogy bánod, ami történt.
Igen.
Ahogy haladsz, ezt át kell rakni feljebb.
- Segít tartani a formát. - Aha.
- Hogy ne menjen össze-vissza. - Oké.
Azért elég megdöbbentő,
hogy ennyiszer megjártad a börtönt.
Mi a helyzet a rehabilitációval? Tudnak segíteni a hozzád hasonlóaknak?
Ha te is akarod, akkor igen.
Végig ugyanahhoz az oktatóhoz jártál?
Igen, hozzá.
Biztosan nagyon unja már, hogy mindig visszajön.
Igen. Remélem, egyszer kint marad.
- Most már rendbe jött. - Igen.
Látom, jóban vagytok.
Igen, jóban vagyunk. Mindent megbeszélünk. A lányokat, a drogokat, mindent.
Értem. És ez miben segít neked?
Nem tudom. Jó beszélni ezekről.
Odabent túlteng a tesztoszteron.
Ja, gondolom.
Igen.
Két éve itt vagyok, és úgy érzem, alakul valami az agyamban.
Ez nekem olyan, mint a terápia. Látom, milyen munka vár rám.
- Oké. Befejezed? - Persze.
Bár többször is megjárta a börtönt, mire eljutott idáig,
úgy tűnik, Jani élete végre jó irányba halad.
A jelek szerint az is jót tesz neki, hogy mindennap kiszakad a macsók közül.
A 2.1-es szárnyban feszült a hangulat.
Oké, állj!
Azt pletykálják, Toni egy új fogvatartottra támadt,
akit azóta átvittek egy másik szárnyba.
- Most került börtönbe? - Igen.
- És megütötted? - Igen.
A zárkájában, vágod.
- Bementél hozzá? - Igen.
Értem.
Mert mindenhol máshol kamerák vannak.
Értem.
És miért ütötted meg?
Mert…
Pár éve köpött.
Miről?
Drogokról.
És így álltál bosszút?
Igen.
Nem élhetek együtt ilyen emberekkel.
Szabadulás után a spanok kiröhögnének, ha nem intézem el.
Súlyosan megsérült?
Nem tudom.
Toni zárkatársa, Olli
szintén itt volt, amikor az eset történt.
Toni most mesélte, mi volt.
Ja.
Meg kellett tennie.
- Tényleg? - Igen.
- Az őrök nem tudnak róla? - Nem.
Még nem.
- Szerinted valaki elmondja nekik? - Nem hiszem.
Láttam, amikor bement a szobába az őrrel.
Nem hiszem, hogy bármit is mondana.
- Ja. - Hogy ízlik?
Nagyon. Köszönöm szépen, nagyon finom.
- Köszönöm. - Semmiség.
Az őrök nem látták, mi történt,
így Toni nem kap büntetést.
Aggasztó, hogy Toni és egyes társai
még mindig erőszakkal oldják meg a problémáikat.
Nem igazán akarnak megváltozni.
NEGYEDIK NAP
A srácok egész éjjel be voltak zárva.
Toni és Olli még nem jöttek ki a zárkájukból.
Jani szokás szerint pörög.
Neki mintha mindig jól indulna a reggele.
Janit a munka is segíti
a drogok és az erőszak elengedésében.
Látszik, hogy boldogabbá vált.
De nem csak a munka miatt kel ki reggel az ágyból.
Minden reggel e-mailt kapok a barátnőmtől.
Az irodába küldi?
- Az őröknek? - Igen, nekik.
Azt írta, kapcsoljam be a tévét,
mert előfizetett nekem a sportadóra.
Régóta együtt vagytok?
Nem. Itt ismertem meg.
Én ültem, ő meg bejött egy vakrandira velem.
Hogy tudtatok találkozni?
A barátom… Hogy mondjam…
- Ő mutatott be neki? - Ő mutatott be, igen.
Egyértelműen látszik, hogy Janit új barátnője is motiválja,
hogy kitartson a rehabilitációs program mellett.
De a 2.1-es szárnyban nem minden elítélt halad ilyen jól.
Hozhatnátok valami kaját! Itt kurva szart adnak.
Ez kutyáknak való.
Michaelnek nem ez az igazi neve.
A szomszéd zárkában lakik, 18 éves.
Nem dolgozik, és nagyon sokat van egyedül a zárkájában.
Ma zaklatottnak tűnik.
Nem vagyok depressziós, de baszd meg…
A börtön azért ki tudja akasztani az embert. Szeretnék jobban lenni.
A legtöbben kimentek edzeni.
Te miért nem mentél ki levegőzni?
Azzal kiadhatnál egy kis feszültséget…
Majdnem mindennap ki szoktam menni.
Ma nincs kedved?
Nem tudom. Ma valahogy nyugtalan vagyok.
Nem bírom idebent.
- Bocs, muszáj elszívnom egy cigit. - Igen.
Michael napi több órát tölt a zárkájában.
Nem tudom, miért kapott börtönbüntetést, és milyen gondja lehet.
- Mi a helyzet? - Hogy vagy?
Jól.
Van kedved dumálni?
Igen. Szuper. Gyere!
Gyere, dumáljunk!
- Bejöhetek? Oké. - Üdv! Gyere!
Hogy vagy? Reggel elég…
Jól vagyok.
Miért kerültél börtönbe? Miért vagy itt?
Megszöktem egy gyermekotthonból,
és Tamperébe költöztem.
Hajléktalan voltam, drogoztam. Egész nap drogot próbáltam szerezni.
Tamperében úgy alakult, hogy két 40 körüli drogos
meggyanúsított vele, hogy elloptam a speedjüket.
Azt mondták, három másodpercem van visszaadni a drogot,
különben beverik a fogamat baseballütővel.
Aztán, baszd meg, elborult az agyam.
Elővettem a késemet, és nyakon szúrtam a fazont.
A másik fellökött, baszd meg,
és valahogy így csinált a kezével.
Kétszer megszúrtam, baszd meg.
Itt és itt.
De hát még gyerek voltál!
Segített valaki a börtönben megérteni
a tetteid súlyát?
Jártam a rehabilitációs munkáshoz,
és a pszichológushoz is, és segítettek.
És a családod? Meglátogatott valaki?
Hát… Basszus, elég régóta nem volt látogatóm.
Nem tudom, szerintem nem is igénylem, hogy jöjjenek. Jól érzem itt magam.
Jó ez a szárny. Jó a csapat.
Vannak barátaim is. Jó itt nekem.
Michael áldozatai közül az egyik
tragikus módon elhunyt.
A kora miatt Michael
csak két és fél év börtönt kapott az emberölésért.
A rendszernek már csak pár hónapja van, hogy megpróbáljanak segíteni neki.
Minden elítélt naponta több mint 14 órát van bezárva,
de Michael gyakran ezen túl is a zárkájában marad,
és nagyon magányosnak tűnik.
Egy 18 éves srác el van zárva
a felnőtt börtönben délután 16.40-től
másnap reggel 07.00-ig.
Ez rehabilitáció? Ez büntetés?
Ezt én is átéltem,
hogy fényes nappal bezárnak egy zárkába.
És ez pszichológiai károkat okoz.
Itt van bent. Kezdeniük kell vele valamit.
Nem számít, mit tett,
egy ilyen fiatal srácot még meg lehet menteni.
KYLMÄKOSKI BÖRTÖN
ÖTÖDIK NAP
Két napig vagyok még a Kylmäkoski Börtönben.
Megismertem még egy rabot, aki Michaelhöz hasonlóan
súlyos erőszakos bűncselekményeket követett el kamaszkorában.
- Raphael vagyok. - Leif.
- Hogy mondtad? Leif? - Leif.
Most, majdnem 50 évesen
Leif végre eldöntötte, hogy részt vesz a rendszeres terápián a börtönben.
Hányszor ültél már börtönben?
Tizenegyszer Finnországban,
hatszor Svédországban,
kétszer Dániában és egyszer Norvégiában.
Leif saját bevallása szerint a finnországi roma közösség tagja.
Életéből már 23 évet töltött börtönben
több erőszakos bűncselekményért,
köztük két gyilkosságért.
Intézményekben nőttem fel.
Először 15 évesen kerültem börtönbe.
Aztán megölték a bátyámat. Fejbe lőttem a gyilkosát.
Bosszúból.
Mi vitt az erőszak felé, amikor még kint voltál?
Ha egy roma családban felüti a fejét a gyűlölet,
gyorsan rendezni kell, különben elharapóznak az indulatok.
És ez nehéz manapság, amikor mindenkinek fegyvere van.
Hirtelen megtörténik a baj. Azonnal az életedre törnek.
Eddig nem kértem a segítségből.
Eddig miért nem, és most miért kérsz?
Rengeteg kemény droggal próbálkoztam már.
De most, ezalatt a börtönbüntetésem alatt
inkább folyton
Hannával beszélgettem.
Mióta Leif abbahagyta a drogozást, rendszeresen beszélget Hannával,
a börtön erőszakos elkövetőkkel foglalkozó terapeutájával.
Mit gondolsz, szerinted ideális esetben
milyen kéne legyen a rehabilitációs központ?
A legjobb lenne egy keresztény rehab.
- Hogy legyen spirituális tartalom? - Igen.
Akikkel dolgozol, Leifhez hasonlóan általában erőszakos bűnözők.
Mi áll emögött? A drogok, az alkohol?
Ezeknek az elítélteknek
szinte mindig nagyon nehéz élete volt.
Problémás a családi hátterük, nagyon sokan nevelőotthonokból jönnek,
vagy más intézményekből,
és bántalmazták őket gyerekkorukban.
Nincs olyan, aki normális életet él, és egyszer csak eldönti,
hogy mától bűnöző lesz, és mindenkit megver.
Hanna szerint a finn iskolarendszer is
elidegeníti a fiúk egy részét.
Gyerekkoromból, a 90-es évekből
tisztán emlékszem rá,
hogy a vadulós, problémás fiúkat
nagyon sokat büntették.
Mindig bajba keveredtek, és megalázták őket.
Szerintem a finn társadalom
elvárja a nyugodt, visszafogott viselkedést,
és ami ennek nem felel meg, az problémás.
Abból rögtön látszik, hogy azzal az emberrel gond van.
Értem. Kötelező az erőszakos hátterű foglyoknak
hozzád járni?
Elég elítélt van, aki önként jön hozzám,
ők is kitöltik a munkaidőmet.
Leif! Neked miben segít az, hogy idejársz beszélgetni?
Veled mindenről tudok beszélgetni.
Semmiről sem kell hazudnom,
elmondhatom, hogy érzem magam, és kérhetek segítséget.
És tudom, hogy itt minden köztünk marad.
Hanna lelkiismeretes munkát végez,
de ő itt az egyetlen tanácsadó az erőszakos elítéltek számára.
Az pedig a rabokra van bízva, hogy kérnek-e segítséget.
Ezen a helyen fogva tartják ezeket az embereket,
és lehetőség lenne jó irányba vezetni őket, jó példát mutatni nekik.
De én ezt itt nem látom.
A rehabilitáció itt a foglyok felelőssége.
Minden rájuk van bízva.
Ők döntik el, megváltoznak-e. Senki sem akarja megváltoztatni őket.
Leif és a legtöbb itteni elítélt azt mondja,
drogok hatása alatt követték el a bűncselekményeket.
Szeretném megtudni, hogy a fogvatartottak juthatnak-e droghoz a börtönben is.
Mert ha igen, az nagyban nehezíti a rehabilitációjukat.
Elég befolyásos vagy a szárnyban, nem?
Sokan tisztelnek, ugye?
Átlagos.
Ha szeretnék fűhöz vagy amfetaminhoz jutni,
könnyen tudnék szerezni?
- Igen. - Tényleg?
- Ja. Kell? - És jó, vagy…
Hogy kell-e?
Az őrök figyelnek a drogokra? Sokszor keresik?
Átkutatják a helyet? Próbálják leállítani a drogozást?
Ja, ha kint vagyunk, vagy edzünk, ilyesmi.
- Átkutatják a zárkát, ha nem vagytok itt? - Igen.
És milyen drogokat szoktak találni?
Általában semmit.
- Semmit? - Ja.
Mondjuk három milligramm buprenorfint.
- A buprenorfin itt a népszerű drog? - Ja, ez a bevett finn börtöndrog.
Értem.
És milyen a hatása? Nem ismerem.
Nem jó. Az első alkalom rémes,
meg utána úgy két napig.
De aztán energikusabbá teszi az embert, és…
Talán feltűnt, hogy van, akinek nagyon össze van szűkülve a pupillája.
Igen.
Értem.
Ez az árulkodó jel? A szűk pupilla?
Ja.
Mint a legtöbb börtönben, az elítéltek közötti balhék hátterében
itt is a tiltott drogok állnak.
Itt annyira elfajult a helyzet, hogy a szárnyam egyik lakója
átkérte magát egy biztonságosabb szárnyba.
Hogy vagy?
Játszunk egyet?
- Persze, mehet egy meccs. - Használhatom ezt?
Antti a neve. Azt mondja, a saját biztonsága érdekében
a védett szárnyban él.
Persze az elítéltek ezt máshogy hívják.
A srácok azt mondták, ez a gyíkszárny.
- Tudom, nem… - Igen, ők így hívják.
Ezt hogy értik?
Itt vannak a szexuális bűnözők, meg akik köptek.
És te miért vagy itt?
Olyan helyzetbe kerültem,
hogy segíthettem volna a srácoknak a drogokkal, és nem akartam.
Hogyhogy segíthettél volna?
Hozzám bejár a feleségem hitvesi látogatásra.
Azt akarták, hogy ilyenkor segítsek nekik.
Hogy a feleségem hozzon be valamit, ilyesmi.
- De nem hozhatom ilyen helyzetbe. - Nem.
Kint hívogatták a feleségemet,
és nem is tudtam róla, hogy próbálják rávenni.
Ja, úgyhogy ezután nagyon kiakadtam rájuk.
Volt egy kis verekedés, és eljöttem.
Amikor a 2.1-es szárnyban ilyen nyomást gyakoroltak rád, féltél?
Hogy féltem-e?
Persze. Ezek a srácok olyanok, mint én.
Bármi jut eszükbe, megteszik.
Nincsenek gátlásaik.
Én ki akarok innen jutni. Nem akarok ölni idebent.
És azt sem akarom, hogy megöljenek.
Régen a börtönök mások voltak.
Manapság
senki sem követi a szabályokat.
Hasraütésszerűen mennek a dolgok.
Akinek sok drogja van, az a főnök. Nem tudom, miért.
Ja.
A vezetőség számára hatalmas kihívás a börtön védelme a drogoktól.
Mert ha drog jut be, kialakul a feketepiac,
és létrejön egy hierarchia.
Akié a drog, azé a hatalom a börtönben.
Ők hozzák a döntéseket. És ez nagyon veszélyes helyzetet teremt.
HATODIK NAP
Ez az utolsó napom a 2.1-es szárnyban.
- Hogy vagy? Minden oké? - Igen.
Beszélek még egyszer Janival. Még két éve van hátra, de a jövőre készül.
A 2.1-esen megismert srácok közül
talán ő veszi a legkomolyabban a rehabilitációs programokat.
Nagyon érdekel,
mert olyan kedvesnek tűnsz,
hogy mit tervezel, ha szabadulsz?
A barátnőmmel fogok lakni.
Már megvan a munkám és a házam. Minden készen áll.
- Ez jól hangzik. - Igen, nagyon jól.
Ez most más. Eddig nem így mentem ki.
Két hét múlva családi látogatás.
- Az első? - Igen, az első.
Hitvesi látogatás? Hogy kicsit együtt lehessetek?
Igen.
Aztán két hónap múlva kimenőt kapok egy napra.
Akkor van mit várni.
Sok jó dolgot.
- Sok sikert! Szurkolok! - Köszönöm.
Én köszönöm.
Janinak van barátnője, és megtervezte a szabadulás utáni időszakot.
Ez mind segít, hogy kitartson a rehabilitációban.
Toni egy hónapon belül szabadul.
Bár a börtön által kínált lehetőségekkel nem élt,
kíváncsi vagyok, változott-e a börtönben.
Úgy látom, ez vagyok én.
Szerintem rendben vagyok így.
Jó vagyok a jó emberekhez, nagyon rossz vagyok a rossz emberekhez.
Nem gondolom magam egy gengszternek, vagy ilyesmi.
Volt egy rossz hétvégém, és most leülöm a büntetést.
Hogyan tovább?
A célunk az Ollival,
hogy vállalkozást indítsunk, már tervezgetjük egy ideje.
A nyáron születik a gyerekem.
Szeretnék jó apa lenni.
Szeretnék zenélni is, amikor van rá időm.
Nem akarok ide visszajönni.
Tapasztalataim szerint sok elítélt csak akkor változik meg,
ha már sok-sok évet töltött a rácsok mögött.
Finnországban az erőszakos bűncselekmények elkövetői közül 57%
a szabadulás után öt éven belül újabb bűncselekményt követ el.
Vajon a filozófiájuk, mely szerint az elítéltek a felelősök
a saját rehabilitációjukért,
tényleg megállja a helyét?
Leültem beszélgetni Harri Rämö börtönigazgatóval is.
A börtönben sok erőszakos bűnöző él,
és a rehabilitációnak nagy szerepe van
a visszaesések elkerülésében.
Van, akinek fogni kell a kezét.
Börtönigazgatóként
ön szerint működik a módszerük?
A kulcs az, hogy az elítélteket…
Az embereket mi emberként kezeljük.
Ez a kiindulópontunk:
minden elítéltet megpróbálunk rehabilitálni,
hogy drogok és bűnözés nélkül, a társadalom részeiként élhessenek.
Úgy gondolom, aki motivált, és meg akar változni,
annak a Kylmäkoski Börtön és a finn rendszer
megadja az eszközöket és lehetőségeket.
De ez az egyénen múlik.
Ha bármit behozhatna a börtönbe,
ha lehetősége lenne bármivel segíteni
az itteni rehabilitációs munkát,
mi lenne az?
Két éve csak egy tanácsadónk van az erőszakos elkövetők számára.
Szükségünk lenne még kettő-háromra.
A helyreállító igazságszolgáltatásra
nagy szükség van a börtönökben.
A börtönben vannak drogok.
Mekkora kihívást jelent az intézmény számára
elérni a drogmentességet, ami, gondolom, a cél lenne?
Igen, nem tudunk mindent megtalálni.
Úgy gondolom, két ponton lehet belenyúlni a problémába.
Akadályozni kell az ellátást, ezt szolgálják az ellenőrzéseink.
És csökkenteni kell a keresletet,
ezt szolgálja a rehabilitáció, a munka,
hogy mással is foglalkozhassanak a drogozáson kívül.
Kitartunk az értékeink mellett.
Hiszünk az emberi méltóságban,
az igazságosságban, és hogy mindenki képes a fejlődésre és növekedésre.
Meggyőződésem, hogy sok elítélt
őszintén szeretne drogok és bűnözés nélkül élni,
de ez nem egyszerű, és folyamatos motivációra van szükség hozzá.
- Nem bejössz? - Nem, most kifelé jövök.
Igen. Várunk vissza!
Főleg visszaeső, erőszakos bűnözőket ismertem meg,
akik sokak szerint megérdemlik az elzárást.
Én úgy vélem, nem elég elzárni a bűnözőket, rehabilitálni kell őket.
Egyesek esetében ez sikerül. Sokan lelkiismeretesen dolgoznak értük,
de a legveszélyesebb, drogfüggő bűnözőkért
többet kéne tennie a börtönnek.
A feliratot fordította: Liptákné Tóth Sára