Popravni centar Rove, Solomonski Otoci.
Dom najopasnijih seksualnih prijestupnika u državi.
Volio bih da mi oproste.
I ubojica.
Zašto si ubio svog desetogodišnjaka?
Ne mogu kontrolirati bijes.
Posjekao sam je ovako 20 puta.
Zatvoru opasno nedostaje novca.
Uvjeti su jebeno loši.
Mračno je. Vlažno.
To nije dobro za čovjeka.
Betonski kavez. To je ovaj zatvor.
Oslanjaju se na Crkvu ne bi li reformirali ove okorjele kriminalce.
Moram razlučiti što je ispravno, a što pogrešno.
Hvala ti što me spašavaš, Gospode.
Provest ću tjedan zatvoren u Roveu
da saznam je li religija doista odgovor.
Ali nisam prvi put iza rešetaka.
Ja sam Raphael Rowe.
Optužen sam za ubojstvo koje nisam počinio
i osuđen na doživotni zatvor bez uvjetne.
Dugih 12 godina dokazivao sam nevinost.
Sad putujem svijetom
da otkrijem kakav je doista život
u najstrožim zatvorima na svijetu.
NAJSTROŽI ZATVORI NA SVIJETU
Solomonski Otoci u zabačenom dijelu Tihog oceana.
Dom više od 700 000 ljudi
koji u prosjeku žive od samo šest dolara dnevno.
Jedini strogo čuvan zatvor u zemlji
ima ambiciozan cilj:
reformirati iznimno teške prijestupnike
malim proračunom.
Vozim se u zatvorskom kombiju i idem u Popravni centar Rove.
U zatvoru su smješteni najnasilniji prijestupnici u zemlji.
Ima ubojica, pljačke, krađa.
Brojni zatvorenici,
kako mi kažu, ondje su zbog nasilnih seksualnih prijestupa
protiv žena i djevojčica,
što mi je veoma teško podnijeti.
Zatvor pokušava rehabilitirati prekršitelje,
tako mi kažu, ali na raspolaganju imaju ograničena financijska sredstva.
Samo gledajući van
vidim mnogo ekstremnog siromaštva.
Ako ne mogu ulagati u svoje zajednice,
kako će tek biti u zatvoru?
PRVI DAN
Ulazim u utrobu zvijeri.
Pretražili su me čim sam stigao u zatvor.
Raširite noge.
Provjeravam imate li zabranjene robe poput britvica.
Britvice, noževi, recimo.
Da. Našli ste noževe?
-Oštrice. Da. -Oštrice?
Prije nego što me odvedu u krilo, dobit ću osnovne potrepštine.
Skinite lisice.
Sad mi je lakše. Ovo stvarno boli.
Ovo je moja prostirka?
Da. To je vaša prostirka.
-A ovo? -Vaš pokrivač.
-Moj pokrivač. -Da.
-Ovo je ručnik. -Ručnik.
-I jastuk. -Vaš jastuk.
Rove je 2008. preimenovan
u popravni centar, a ne zatvor
s novom filozofijom reforme umjesto kažnjavanja.
Ogroman nedostatak novca očit je
i pitam se koliko rehabilitacije
tu doista postoji.
Idem u… Mislim da se zove Krilo Echo.
Osjećam neki odvratan miris.
Slatkoća vreline sunca pomiješana sa zapuhom urina.
Ovo mjesto izgleda
prilično neuređeno.
Čuvar me očito požuruje.
Ovo je mračno mjesto.
Dijelit ću ćeliju s trojicom zatvorenika.
Ovo je krilo A.
-Ovo je krilo A? -Da.
Dobar dan.
-Kako si? -Dobro.
-Raphael. -Zdravo. Ja sam Frank.
-Frank? Frank. -Da.
-Drago mi je. Gdje da stavim ovo? -Stavi krevet ovdje.
-Gore? -Da.
-Može. -Tu ćeš biti.
Gdje si ti?
Ovo je moj prostor.
-Dolje? -Da.
Ovaj prostor pripada g. Alessiju.
Alessio. Dobro.
Ovo mjesto pripada g. Junioru.
Dobro.
Ovo je ćelija za četvoricu, uključujući mene, a ovo su kreveti?
Ovaj i ovi gore?
Da.
Ajme.
Je li ti dugo trebalo da se navikneš spavati na ovom?
Da. Prvi je put bilo jako teško.
A sad?
Moramo to prihvatiti.
Možda se navikneš na ovaj madrac.
-Tko je nacrtao crteže na zidu? -Da.
G. Alessio.
A što je s aktivnostima?
Izgledaš snažno. Imate li teretanu?
Ne.
-Nemaju utege? -Ništa.
-U zatvoru nema toga? -Ne.
Ovo je vaša kupaonica?
Da. To je kupaonica.
Dobro.
Ovdje puštaš vodu.
U redu.
Imaju li tuševe gdje…
Za tuširanje moraš van.
Pokaži mi. Dobro.
Otvori.
-Improvizirani tuš. -Da, improvizirani tuš.
Dobro.
Zadnja postaja obilaska krila mali je vanjski prostor.
To je lijepo. Lijepa pozadina.
To je bar sloboda, zar ne?
Da.
To je to.
Ovo je vaše postojanje.
-Ćelija, hodnik… -Da. Hodnik i ovo.
Zatvorenici iz moga krila ubijaju vrijeme
dok prolaze sati do večernje prozivke.
Dobar dan.
Hvala.
-Raphael Rowe? -Da, gospodine.
-Alessio. -Da, gospodine.
-Frankie Ramola. -Što ima?
-Predstavljanje. -Dobro.
Predstavit će nam se ovaj brat. On nam je prijatelj.
Zovem se Raphael Rowe.
Hvala na dobrodošlici.
Sad ćemo se pomoliti.
-Svi? -Da. Svi.
Čak i ako nisi religiozan?
Ne. Ako želiš.
Oko 90 % stanovnika Solomonskih Otoka kršćani su,
a vjera je i ovdje u zatvoru vrlo jaka.
…duge naše, kako i mi otpuštamo dužnicima našim.
Ovi zatvorenici čine se kao zagriženi vjernici.
Imamo trojicu vođa.
Predstavnika krila, šefa i duhovnog vođu.
Dobro.
On je započeo molitvu.
Eno duhovnog vođe ako ga želiš upoznati.
Dobar dan.
Drago mi je. Ti si duhovni vođa.
Koje su tvoje dužnosti?
Nastojim uvjeriti dečke
da se približe Bogu
i nastave razmišljati o Svetom pismu, Bibliji.
Dijelim to s njima.
Dobro. Zašto si preuzeo tu odgovornost?
Jer sam odgojen u kršćanskoj obitelji.
Zbog čega si završio u zatvoru?
Uhvatili su me zbog jednog silovanja.
-Jedno silovanje. -Da.
Koliku si kaznu dobio?
Tri godine.
Kaješ li se?
-Žališ li zbog svog zločina? Doista? -Da.
Nisam htio počiniti taj zločin.
Bila je to velika pogreška.
-Bio sam alkoholiziran. -Bio si alkoholiziran?
-Prvi put si to učinio? -To mi je bio prvi put.
Onda sam došao ovamo.
Trudim se da postanem bolja osoba kad odem odavde.
Svi su me dočekali raširenih ruku,
ali ovo je svejedno zastrašujuće mjesto.
Moj prvi dojam jest da su uvjeti jebeno loši.
Mračno je. Vlažno. Smrdi.
Njihov je duhovni vođa silovatelj.
Otvoreno je govorio o silovanju žene pod utjecajem alkohola.
Bit će ovo težak tjedan.
To je sigurno.
DRUGI DAN
Moje prvo jutro u Roveu.
-Možeš li mi pomoći? -Dobro.
Samo gledam liniju?
Lijepo je vidjeti bar malo aktivnosti.
To je bio očit aut.
Odbojkaška utakmica.
Jedanaest - pet.
To je prilika da ovi dečki potroše dio nagomilane energije
nakon silnih sati koje su proveli zatvoreni.
Dobro je. Da.
Nakon utakmice Peter, jedan od čuvara s najdužim stažem,
ponudio se da mi pokaže ostatak zatvora.
U Roveu su se nekoć provodili zatvorski programi
za učenje stolarstva, kuhanja i šivanja.
Što je ovdje?
-Prva zgrada je pekarnica. -Aha.
Druga je učionica i krojačnica.
Pekarnica ne radi.
Krojačnica je zatvorena zbog covida
i tek se treba otvoriti.
Obustavljeni su i drugi programi za zatvorenike.
Odvija li se mnogo rehabilitacije?
I ne baš, ali trudimo se.
Dajemo sve od sebe.
Kakav je ovo blok?
To je blok
za upravljanje zatvorenicima lošeg ponašanja…
-Odjel za segregaciju? -Da.
-Ondje su i neuravnoteženi. -Neuravnoteženi.
Bez novca za valjanu zdravstvenu skrb,
mentalno bolesni zatvorenici zatvoreni su
sa zatvorenicima u kazni.
Dolazim do tzv. bloka za segregaciju.
Zatvorenici se samo
motaju uokolo.
Ovo je jako prljavo,
depresivno mjesto.
Koliko trenutačno vidim,
ovdje je vrlo malo ustanova ili osoblja
koje može pomoći ovim zatvorenicima.
Objesili su rublje.
Imaju tepihe, prostirke i pokrivače.
Nema madraca.
Čini se da vrlo malo zraka
ulazi i izlazi iz ovoga kaveza.
Ovo je betonski kavez.
Čuo sam da u ovom zatvoru nastoje poboljšati
rehabilitacijske programe, ali u odjelu za segregaciju
nema ni traga rehabilitaciji.
Vidio sam mnogo ovakvih mjesta,
ali ovakva je kazna prava kazna. Ovo je teško.
Solomonski Otoci imaju jednu od najviših stopa
seksualnog nasilja u svijetu,
ali za razliku od mnogih zemalja,
seksualne prijestupnike ne odvajaju od ostalih zatvorenika.
Još nisam pitao svog cimera Frankieja zbog čega je ovdje.
Ovo ti nije prvi put da si osuđen za zločin.
Počinio si i druge.
Zadnji sam put osuđen na četiri godine
zbog oružane pljačke.
Koliko si puta bio u zatvoru?
Ne sjećam se.
Ne sjećaš se koliko si puta bio ovdje?
S koliko si godina prvi put došao u zatvor?
Sa 16 godina.
-Šesnaest. -Da.
A sad ti je trideset…
Trideset šest.
Dakle, po zatvorima si već 20 godina.
Frankie je nedavno pušten iz segregacije.
Ondje je proveo veći dio zadnje dvije godine.
Sigurno je bilo teško.
Da.
Kao što si vidio, to nije dobro mjesto za čovjeka.
Previše je mračno i vruće.
Jesi li umalo poludio?
Aha.
Nikad nisam iskusio takvo što.
Imam ženu. Imam dvojicu sinova.
Koliko su stari?
Jedan ima sedam godina, a drugi tri godine.
Dakle, trogodišnjak je rođen prije nego što si došao u zatvor.
Posjećuje li te sa starijim?
Još me nije vidio.
Nije te vidio dvije i pol godine?
Dvije i pol godine.
Nitko me nije posjetio otkad sam uhićen.
-Ne? -Moja obitelj. Nitko.
Frankie je poslan u segregaciju
jer je uspio pobjeći iz Rovea.
-Koliko vas je sudjelovalo? -Mnogo.
Ovo su stvari koje smo rabili.
-Vijci. -Skinuli ste ih odande.
Izvadili smo ih iz ovih zasuna
i upotrijebili
za kidanje onih žica.
Popeli ste se, pokidali mrežu i provukli?
Preskočili smo onu bodljikavu žicu.
Onda ste izašli.
-A onda smo trčali. -I trčali.
Nakon dva mjeseca uhitili su me
i doveli ravno u segregacijski blok.
Osiguranje je nakon bijega pojačano,
a nakon dugog boravka u segregaciji
Frankie to neće ponoviti.
Dok smo razgovarali, ostali zatvorenici okupljali su se
za večernje bogoslužje.
Želim vidjeti koliko im to zaista znači.
Molitva. Dobra večer svima.
-Dobra večer. -Bog je dobar.
-Stalno. -Stalno.
Bog je dobar.
Nema sumnje da ovi zatvorenici gaje iskrenu vjersku strast.
Ali donosi li to pravu promjenu?
Gledao sam i svi su se dečki činili vrlo predani Bogu.
-Predani Isusu Kristu. -Da.
Postali ste emocionalno ganuti.
Ali svi su zatvorenici. Svi su počinili neki zločin.
Svi su činili ono što Bog, dobri ljudi i kršćani
ne bi trebali.
Da. Kad se suoče s ovim teškim vremenima,
shvate da to što su učinili zapravo nije dobro.
Ako si predan ovom,
onda to moraš činiti iskreno, iz duše.
Malo sam sumnjičav, ali želim vidjeti
koliko snaga njihove vjere
pomaže reformiranju zatvorenika.
TREĆI DAN
Danas sam dobio jedan od rijetkih zatvorskih poslova
dostupnih u Roveu.
Rekli su mi da potražim Mustina,
kojemu ću danas pomagati u kuhinji.
Mustine?
Zdravo.
-Zdravo. -Mustine? Bok.
-Trebam pomoći tebi i tvom timu. -Dobro.
Rad u kuhinji nagrada je za dobro ponašanje.
Ovo je za večeru.
-Da ja to radim? -Da.
Ovo nisi radio vani?
Ne. Vani nismo baš kuhali.
Naše žene kuhaju.
Vaše žene kuhaju. Muškarci ne kuhaju?
-Muškarci ne kuhaju. -Zašto?
Takva je naša kultura. Žene rade sve kućanske poslove.
Čak i sad?
Čak i sad.
Kakav ti je život u zatvoru?
Jako je teško. Smatraš se nulom.
Koliko si dugo u zatvoru?
14 godina i devet mjeseci.
Sigurno zbog ubojstva.
Da.
Pomozi mi da podignemo lonac.
Budi oprezan, prijatelju.
Jako je težak?
Da. Jači si od mene.
-Spreman? Sad. -Da.
Stavi ga ondje.
Težak je.
Nosiš jednom rukom da pokažeš da si jači?
Da.
-Gore? -Da.
-Da, čovječe. Dobro. -Čekaj.
Posluživat ću, a ti poklapaj.
Dobro.
Evo.
Koliko? Gdje da stavim, na hrpu?
-Slaži ih ondje. -Dobro.
Ne. Pusti.
Koga si ubio?
Svog sina.
Koliko je bio star?
Deset ili 11 godina.
Slaži na istu visinu, po pet.
Da ne zauzmemo previše prostora.
Mustine.
Da?
Zašto si ubio svog desetogodišnjaka?
Zapravo…
Nisam ga htio ubiti. Mislio sam da ga discipliniram
kao otac sina.
Disciplinirao si sina, ali ubio si ga?
I…
slučajno…
Umro je.
Što je učinio?
Ukrao je susjedovu lubenicu.
Zbog toga sam se naljutio.
Nisam mogao kontrolirati bijes.
Tvoj je sin susjedu ukrao lubenicu, a ti si ga za kaznu ubio?
Istukao sam ga. Vjerojatno je zato umro.
Udarao si ga rukom ili…
-Štapom. Da. -Štapom?
Sigurno si znao da…
Ili si vidio, Mustine, da pretjeruješ.
Teško je to opisati.
Užasno je.
Kajem se.
U zatvoru sam počeo učiti nove vještine.
Mustin zaista izgleda kao da se promijenio.
Čini se da mu je u tom pomogla vjera,
a ne zatvorska rehabilitacija.
Kad sam prihvatio Krista kao gospodara i spasitelja,
naišao sam na tekst iz Biblije.
Evanđelje po Ivanu, prvo poglavlje, deveti stih.
„Ako priznaš svoje grijehe,
oprostit ću ti sve grijehe
i očistiti te od sve tvoje nepravde.”
To je ohrabrujuća poruka koja mi daje nadu.
Promijenio sam način razmišljanja.
Što ćeš raditi kad te na kraju puste?
Htio bih pomoći svojoj zajednici.
Bi li te zajednica prihvatila nakon svega što si učinio?
-Bi li? -Bi.
Već su me spremni prihvatiti.
U svojoj kulturi i kršćanskom učenju
imamo načine da riješimo bilo kakav problem.
Da prihvaćamo jedni druge. Da si oprostimo i volimo se.
Time počinjemo živjeti nov život
sa svojim obiteljima i zajednicom.
Kako god da je to postigao,
čini se da se Mustin pomirio sa svojim zločinom
i kad dođe vrijeme, bit će spreman da se vrati kući.
Predaješ ovo sljedećem tipu…
-On dijeli po bloku. -Dobro.
Zatim radim s drugim zatvorenikom.
Christopherom.
-Zdravo. -Zdravo.
Kamo s ovim?
Prati znakove.
Drugi dio mog posla
podjela je hrane u posudicama.
Ne znam kakvog je okusa jer još nisam stigao
kušati ovu hranu, ali ove su posudice jako vruće.
-Zdravo. -Zdravo.
Evo.
Riža, rezanci i kupus?
Da.
S malo… Njušim ribu.
Da.
Četrnaest.
Petnaest.
Svaki dan radiš isti posao?
-Da. -Svaki dan?
Da, svaki dan.
Zadnje dvije.
Da.
-Hvala, gospodine. -Da.
Ovako?
Ovaj je zatvor mala zajednica.
Ako imaš neprijatelje, teško ih je izbjeći.
Christopher je na rubu živaca.
Izgledaš nervozno. Jesi li dobro?
Jako mi je teško.
Zašto?
Neki bi se muškarci samo tukli.
Zašto si u zatvoru?
Zbog čega si završio u zatvoru, a ljudima se ne sviđa?
Ubojstvo.
Zato sam završio ovdje.
Neki od rođaka umrle osobe
također su u ovom zatvoru.
Ispričaj mi. Što se dogodilo?
Petorica iz njihova sela
silovala su moju kćer.
Silovali su ti kćer?
Da.
Koliko je godina imala?
Petnaest.
Bila mi je prva kći i jako sam je volio.
Christopher se iskalio na nedužnoj školarki,
također staroj 15 godina,
iz istog sela kao i silovatelji.
Obuzeo me bijes.
Zato sam je ubio.
Zarezao sam joj obje noge.
Stavio sam joj uže oko vrata
i prebacio preko stabla.
Osoba koju si ubio rođakinja je momaka koji su ovdje?
Da.
Boje li se oni tebe ili ti njih?
Ja se bojim njih.
Boji ih se.
Zakleli su se da će me ubiti.
Ne bude li ovdje nikoga i ako dođu, ubit će me.
Čini se da ova tragična priča još nije gotova.
ČETVRTI DAN
Nasilni zločini žena na Solomonskim Otocima iznimno su rijetki.
U cijeloj je zemlji samo šest žena iza rešetaka
i sve su u zasebnom bloku ovdje u Roveu.
Zanima me kakvi su uvjeti kod njih.
Dočekala me Elizabeth.
Dobro jutro.
-Možeš li me provesti? -Da.
Ovo su ćelije.
Ovdje spavate?
Ja sam ondje.
-Imate malo privatnosti. Muškarci ne. -Da.
-Doista? -Ne.
Ovdje fino miriše. Doima se čisto.
Ovo je ćelija broj dva.
-Dobro. A ovo je ćelija broj tri. -A ovo je ćelija tri.
-Ovdje je samo jedna osoba? -Da.
Imala je mentalnih…
-Aha. -Zato živi sama.
-Ima mentalnih problema. -Da.
Jer je ubila baku.
Ubila je vlastitu baku?
Da. Prerezala ju je na tri dijela.
-Prerezala ju je na tri dijela? -Tri.
Ruke. Ovdje. Noge.
I morate živjeti s njom,
ne znajući kad se može okomiti na vas?
-To je strašno. -Da.
-Bojiš li se? -Bojim se.
Ovaj blok ima samo najnužnije,
ali mnogo je čišći od mog muškog krila.
Ovdje je mnogo svježije.
Žene su mnogo zaposlenije od muškaraca.
Nevjerojatno.
Čemu služe?
-To je otirač. -Ovo je jako lijepo.
Elizabeth tvrdi da je ovdje zato što ju je na zločin natjerao
nasilni muškarac,
iako ne mogu provjeriti sve što mi kaže.
Kako si završila ovdje?
Bavila sam se financijama.
-Financijama. -Da.
-Prevara, zar ne? -Da.
Zašto si to radila?
Moj je dečko
stalno tražio novac,
ali nisam mu mogla dati.
Ako mu ne dam novac, tući će me.
-Već te tukao zbog novca? -Da.
Vidiš li ove ožiljke?
-On je to učinio? -Da.
Gađao me kamenom.
Čini se da su poremećeni odnosi muškaraca i žena na Solomonskim Otocima
uzrok mnogih zločina zatvorenika.
Znam da je visok postotak muškaraca
ovdje zbog seksualnih prijestupa.
Zašto je to problem u ovoj zemlji?
Mi nismo bitne.
Mogu raditi što žele.
Napadati žene, seksualno ih zlostavljati.
Znaju da je to protuzakonito,
ali i dalje to rade.
Zašto je ovdje dio kulture
to da muškarci misle da to mogu činiti i proći nekažnjeno?
Možda su neki neobrazovani.
Uglavnom to rade kad se napiju.
A žene? Kako se možete zaštititi?
Jedino što žene mogu
jest da poštuju muškarce
i muškarci moraju poštovati nas.
Prije odlaska,
žene završavaju naš susret molitvom.
Hvala ti što sam spašena u Isusovo ime.
I molim se. Amen.
Pomozi mi
Da, tebi vapim
Isuse, predajem se
Predajem se
Ti si sunce koje vidim
Vjera je jedini tračak nade preostao
ovim zatvorenicima, i muškarcima i ženama.
U mom krilu
Frankiejevi prijatelji pjevaju svoje vjerske pjesme
o pronalasku bolje budućnosti izvan zatvora.
To je naš pidžinski jezik.
-Dobro. -Krnji engleski.
Neka vrsta kršćanske pjesme.
Dobro.
Govori o duhovnoj slobodi.
Slobodan sam zbog tvoje ljubavi.
To…
-Slobodni su u svom umu? -Da.
PETI DAN
Zatvor nema dovoljno novca
za rehabilitaciju svih zatvorenika,
ali pozvao je Crkvu na održavanje 12-tjednog tečaja,
kojem svi seksualni prijestupnici moraju prisustvovati.
Čuo sam da John,
komu to nije pravo ime, ide na tečaj.
Osuđen je za teške seksualne prijestupe
s više žrtava.
Zanima me postiže li ikakav napredak.
Ovo je moja ćelija.
-Izvoli, sjedni. -Može.
-Želi da zatvorimo vrata. -Dobro.
Malo sam nesiguran.
-Zbilja? -Ljudi zure u mene.
Možda imaju neke planove,
ružne planove, tajne zamke. Žele me ubiti.
Učiniti mi nešto.
Zbog čega si optužen i osuđen?
Četiri optužbe.
Seksualni napad.
Što sad misliš o tome?
O svom činu.
Volio bih da mi oproste.
Već sam priznao krivnju i preuzimam odgovornost za to.
Mnogo ljudi, ali još važnije, žrtve,
pogođene su tvojim postupkom.
A bio je odvratan.
Nemam što reći o tome.
Tako je.
John se naizgled zaista kaje,
ali njegov se ton mijenja kad razgovaramo o kazni
koju je dobio za svoje zločine.
Na koliko si osuđen?
Na šest godina zatvora.
Bio sam šokiran. Ne bi trebalo biti tako.
Misliš da ti je kazna preduga?
U usporedbi s drugima,
koji su imali seksualni odnos sa svojim kćerima.
Njih osude na pet godina.
John me poziva na susret
sa župnikom koji radi sa seksualnim prijestupnicima u zatvoru.
To zovemo vjerskim programom za seksualne prijestupnike.
Dobro jutro.
-Ovo je župnik Titus Rory. -Dobro. 'Jutro.
Dobro jutro. Ovo je Raphael. Pridružit će nam se.
Ukratko, što si naučio na ovim susretima?
Pomaže mi da steknem… nov način razmišljanja, nov mentalitet.
-Žene. -Da.
Trebaju biti ravnopravne i treba ih poštovati.
-Odnos prema ženama. -Da.
Kad ih vidiš, nisu samo predmet
koji možeš iskoristiti.
Ali stvorene su na sliku Božju.
Žene i muškarci jednaki su u dostojanstvu i vrijednosti.
Imam problem.
U svom duhu.
Kad odem odavde,
pokušavat ću… Neću pokušavati, nego moram.
-Uz Božju pomoć. -Da.
Uz Božju pomoć, moram razlučiti…
što je ispravno, a što pogrešno.
Da.
-Hvala. -Hvala.
Hvala. Bilo mi je drago.
Župnik Titus radi sa seksualnim prijestupnicima iz Rovea
posljednjih osam godina.
Je li vam izazovno
baviti se tako velikim brojem zatvorenika
s takvim prijestupom?
Jako je izazovno.
Važno je da prihvate odgovornost
za zločine koje su počinili.
Onda je vrlo vjerojatno da to neće ponoviti.
Posvetili ste se uhvaćenima i zatvorenima,
ali smatrate li to većim problemom?
Da, svakako.
Oni koji ne rade, upadaju u nevolje.
Sotona pronalazi posao onima bez posla.
Oni mogu reći da se žele promijeniti,
ali kad odu odavde, to je izazov.
Prisustvovao sam susretu sa župnikom Titusom.
Ovi zatvorenici često ponavljaju
da svojom novostečenom predanošću vjeri poručuju:
„Neću to ponoviti.” Meni to nije dovoljno.
Ti porivi, ta iskušenja koja su ih navela
da rade ono što su radili vani,
silovali žene,
djecu…
Sumnjam da će se smanjiti
samo jer su prigrlili Boga.
Ali na kraju krajeva,
imaju nekoga.
Bar imaju nekoga u zatvoru
tko pokušava proniknuti u um nekih od njih
i reći im da je to što su učinili pogrešno.
Kad izađu, ne smiju to ponoviti.
Samo će vrijeme pokazati hoće li to istinski prihvatiti.
ŠESTI DAN
Danas putujem izvan zatvora Rove
s dvojicom zatvorenika, rijetkim sretnicima,
poslanima na zatvorsku farmu Tetere na dovršetak kazne.
Ondje svi zatvorenici mogu naučiti zanat.
Koliko si dugo bio u zatvoru?
Pet godina.
Jako se trese.
Kako se osjećaš u ovom kombiju?
-Jako sam sretan. -Sretan si?
Sretan sam što napuštam kaznionicu.
Koji si zločin počinio?
Silovatelj.
-Optužen si za silovanje? -Da.
-A ti? -Incest.
Incest?
Jedna optužba?
Dvije optužbe za incest.
Svaki put,
prije negoli ih pitam zbog čega su u zatvoru,
gotovo da znam odgovor.
Riječ je o seksualnom zlostavljanju
žena i djevojčica.
Ali i dalje sam šokiran. Još sam u šoku.
Čim sam spazio ovaj zatvor,
doima se kao drugi svijet.
Jako se razlikuje od Rovea.
Osjećam se slobodnije.
Zatvorenici ovdje smiju više izlaziti.
Mnogi zatvorenici dobivaju više prilika jer su zatvorenici od povjerenja.
Ovdje je trenutačno samo 36 zatvorenika.
Svi su zaslužili svoja mjesta zahvaljujući dobrom ponašanju.
Mislim da je to tip kojeg trebam upoznati.
-Joseph? Bok, ja sam Raphael. -Zdravo.
-Dobro, Raphaele. -Da.
Joseph provodi dane brinući se za stoku.
-Znači, danas radimo ondje? -Da.
Zadužen sam za čuvanje svinja.
Hranim ih.
Ti ćeš počistiti.
Smrdi!
Dođi.
-Što sad radimo? -Ondje i ondje.
Dobro. Makac!
Dobro. Uđi.
Ovo je stvarno usran posao.
Gle onog slatkog.
-Da. -Onaj je još manji.
Bebica.
Bebica, da. Star je dva tjedna.
-Dva tjedna. -Da.
Sad ti.
Plaćaju li ti za ovo?
Tri dolara za jedan dan.
-Solomonskih dolara? -Da.
To je 35 američkih centi dnevno.
Ovaj se opet pokakao.
Makac.
Miješaj.
Glasne su jer njuše hranu?
-Da. -Znaju da će ih nahraniti.
Da.
Cement je čist pa hranu stavljamo…
-Dovoljno? -Da, dovoljno.
Zašto samo ja teglim?
Ti se danas odmaraš.
-Tjeraš me da teglim? -Da.
Želim dolar od tvoja tri dolara.
Da.
Joseph je u zatvoru 15 godina.
Služi doživotnu kaznu zbog ubojstva supruge.
Tu smo večer zaspali. Sanjao sam nešto.
Što si sanjao?
Sanjao sam o ocu i još dvojici muškaraca.
Mislio sam da me njih dvojica
žele otrovati.
Naljutio sam se.
Uzeo sam nož i izbo je.
Mislim da sam je 20 puta ovako posjekao.
Jesi li se zbog vremena provedenog u zatvoru
imalo promijenio? Razmišljaš li drukčije?
Da. Naučio sam kontrolirati svoju naglu ćud
i svoj bijes.
Bog želi da se volimo.
Čemu se nadaš
u budućnosti?
Napravit ću zgradu za svinjogojstvo i peradarstvo.
Uzgajat ću i povrće.
Joseph će za koji mjesec možda biti oslobođen.
Nadam se da će uspjeti u svom novom farmerskom životu.
Zatvor na farmi Tetere dao mu je priliku.
U usporedbi s Roveom, ovo mjesto nudi mogućnosti.
Dečki razvijaju vještine kojima se mogu prijaviti za posao.
Ovo mjesto zatvorenicima nudi više nego Rove.
Vratio sam se u svoje krilo u Roveu.
Sumornije je nego ikad.
SEDMI DAN
Dobro, jedan. Sad.
Broji. Jedan.
Dva.
Zadnji mi je dan u Popravnom centru Rove.
Sigurno si dobro?
-Dobro sam. -Dosta je.
Došao sam se oprostiti. Puštaju me.
-Isteklo mi je vrijeme. -Dobro.
Kucnuo je tvoj čas.
Velike radosti ili čega god.
Mogu vam samo poželjeti sreću za dalje.
Nadam se da se nećeš vratiti.
-Da. -Da.
-Hvala lijepa. -Hvala.
Prije nego što odem, želim razgovarati s upraviteljicom, zapovjednicom Needy.
Kako ste?
Prva je žena na ovom mjestu.
Imala je samo dva mjeseca da nešto pokrene.
Po dolasku u zatvor
ostao sam zaprepašten njegovim stanjem.
Smrad kanalizacije, nepokupljeno smeće.
Vidio sam štakore, žohare i razne insekte.
Sve ovisi o tome hoće li vlada dati novac.
Jasno mi je da uredno okruženje
za osoblje zatvora i zatvorske usluge
igra ključnu ulogu.
Obavijestili smo rukovodeće
o ovom problemu
i svi su ih primili na znanje.
Lijepo je čuti da namjeravate
ili da uviđate ono čemu svjedočim.
Upoznao sam se sa župnikom Titusom
i razgovarao s njim o njegovu vjerskom programu.
Što mislite o izazovima bavljenja
sa seksualnim prijestupnikom?
Mislim da su pomoć koju nudimo
i naši programi vrlo korisni.
Dugoročno nam treba
neki oblik psihološkog savjetovanja
radi liječenja psihe.
Ovo će biti dugoročan san,
ali sve dok budem dio popravnoga sustava,
htjela bih raditi na ostvarivanju toga.
Zapovjednica Needy i njezin tim imaju ambiciozne planove.
Ali dok ne dobiju poštena sredstva za rehabilitaciju zatvorenika,
morat će se oslanjati na Crkvu i vjeru ljudi kako bi nešto promijenili.
U Roveu i Tetereu postoje pozitivne inicijative.
Zatvaranje tih ljudi spriječit će zločine,
ali sredstva su im ograničena.
Dok ne dođe do općih društvenih promjena
daleko izvan ovog zatvora,
reformiranje mnogih od ovih ljudi bit će golem izazov.
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić