Centrul de Corecție Rove Central, Insulele Solomon.
Adăpostește cei mai periculoși infractori sexuali din țară.
Mi-aș dori să mă ierte.
Și ucigași.
De ce ți-ai ucis fiul de zece ani?
Nu-mi pot controla furia.
Am tăiat-o așa de 20 de ori.
Închisoarea e grav subfinanțată.
Condițiile sunt foarte rele.
E întuneric. E murdar.
Nu sunt condiții de trai omenești.
O cușcă de beton. Asta e locul ăsta.
Și se bazează pe biserică să-i reeduce pe acești criminali înrăiți.
Trebuie să pot deosebi binele de rău.
Mulțumesc că m-ai salvat, Doamne.
Voi sta o săptămână închis la Rove
ca să aflu dacă religia e adevărata soluție.
Dar nu e prima oară când sunt închis.
Mă numesc Raphael Rowe.
Am fost acuzat pentru o crimă pe care nu am comis-o
și condamnat pe viață fără eliberare condiționată.
Mi-a luat 12 ani să-mi curăț imaginea.
Acum, călătoresc prin lume
ca să descopăr cum e viața
în cele mai dure închisori.
Insulele Solomon, izolate în Oceanul Pacific.
Aici locuiesc peste 700.000 de oameni
care trăiesc, în medie, cu doar șase dolari pe zi.
Singura închisoare de maximă securitate a țării
are un scop ambițios
de a reeduca infractori extrem de periculoși
cu un buget foarte mic.
Merg cu duba de închisoare spre Centrul de Corecție Rove.
Acolo sunt închiși unii dintre cei mai violenți infractori din țară.
Sunt ucigași, tâlhari, hoți.
O mare parte din prizonieri
mi s-a spus că sunt închiși pentru infracțiuni sexuale violente
împotriva femeilor și fetelor,
ceva ce mi se pare foarte greu de acceptat.
Mi s-a spus că închisoarea încearcă să-i reeduce pe infractori.
Dar dispune de resurse financiare limitate pentru a face asta.
Doar uitându-mă pe fereastră,
văd semne de sărăcie lucie.
Dacă nu pot investi în comunitate,
oare cum va fi în închisoare?
PRIMA ZI
Intru în pântecele bestiei.
Sunt percheziționat imediat ce ajung în închisoare.
Depărtează picioarele!
Verific dacă nu ai obiecte de contrabandă, arme albe.
Obiecte ascuțite mici, de pildă cuțite.
Găsiți cuțite?
- Lame, da. - Lame?
Înainte să fiu dus pe sector, mi se dă strictul necesar.
Scoate cătușele.
Ce bine, fiindcă mă răneau!
Asta e rogojina mea, da?
Da. Asta e rogojina ta.
- Și asta? - Pătura.
- Asta e pătura mea. - Da.
- Ăsta e un prosop. - Prosop.
- Și perna. - Perna.
În 2008, Rove a fost rebotezat
centru de corecție în loc de închisoare,
având ca nou scop reeducarea în locul pedepsirii.
Dar lipsa banilor se vede cu ochiul liber
și mă întreb ce înseamnă, cu adevărat, reeducarea.
Acum merg spre… cred că se cheamă Sectorul Ecou.
Simt un miros foarte urât.
E izul dulce al căldurii combinate cu miasma urinei.
La cum arată locul acesta,
e clar că nu e îngrijit deloc.
Gardianul vrea să trec pe aici cât mai repede.
Ce loc întunecat!
Voi împărți celula cu trei prizonieri.
Ăsta e sectorul A.
- E sectorul A? - Da.
Salut!
- Ce faci? - Bine.
- Sunt Raphael. - Bună! Eu sunt Frank.
- Frank? - Da.
Încântat. Unde pun asta?
Pune-ți patul aici!
- Aici sus? - Da.
- Bun. - E locul tău.
Care e locul tău?
Ăsta e locul meu.
- Acolo jos? - Da.
Și ăsta e locul dlui Alessio.
Alessio. Bine.
Iar ăsta este locul dlui Junior.
Așa.
Deci asta e o celulă de patru, cu mine cu tot, și astea sunt paturile?
Ăsta și cele de sus?
Da.
Ți-a luat ceva să te obișnuiești să dormi pe asta?
Da. La început a fost greu.
- Și acum? - Trebuie să ne învățăm să acceptăm.
Poate o să te obișnuiești cu salteaua asta.
- Cine a desenat pe perete? - Da.
Dl Alessio le-a făcut.
Ce activități aveți?
Pari un tip voinic. Aveți sală de forță aici?
Nu.
- Nu sunt greutăți? - Nimic.
- Nimic de genul ăsta în închisoare? - Nu.
Și asta e baia?
Da. Asta e baia.
Bine.
Așa tragi apa.
Am înțeles.
Sunt dușuri unde să…
Este o sală de dușuri afară.
Poți să mi-o arăți? Bine.
Se rotește.
- Da, e un duș încropit. - Da, încropit.
Bine.
La finalul turului sectorului, vizitez un mic spațiu exterior.
Frumos fundal.
Acolo e libertatea, nu?
Da.
- Asta e tot. - Aici vă trăiți viața.
- Celula, coridorul… - Da. Coridorul și asta.
Deținuții de pe sectorul meu par să piardă doar vremea
până la apelul de seară.
Bună ziua!
Mulțumesc.
- Raphael Rowe? - Da, domnule.
- Alessio. - Da, domnule.
- Frank Firimolea. - Sal'!
- Asta e. Prezintă-l! - Bine.
Acest frate se va prezenta. E prietenul nostru.
Mă numesc Raphael Rowe.
Mulțumesc că m-ați primit.
Vom rosti Tatăl Nostru, da?
- Toți? - Da, toți.
Chiar dacă nu ești religios?
Nu, doar dacă vrei.
Pe Insulele Solomon, aproape 90% din populație e creștină.
Credința pare a fi puternică și aici, în închisoare.
…greșelile noastre, precum și noi iertăm greșiților noștri.
Toți prizonierii păreau foarte credincioși.
Avem trei lideri. Reprezentatul sectorului, șeful și liderul spiritual.
Bine.
El e cel care a început rugăciunea.
Liderul spiritual e acolo, dacă vrei să-l cunoști.
Bună ziua, dle!
Încântat! Ești liderul spiritual de aici.
Ce responsabilități ai ca lider spiritual?
Fac tot ce pot să-i aduc pe băieți
mai aproape de Dumnezeu
și să continue să mediteze la scriptură, la Biblie.
Le-o predic.
Bine. De ce-ți asumi responsabilitatea asta?
Fiindcă am crescut într-o familie creștină.
Ce ai făcut de ai ajuns la închisoare?
Am fost prins pe un caz de viol.
- Un caz de viol. - Da.
Și cât ai primit pentru asta?
Trei ani.
Ai remușcări?
- Regreți ce ai făcut? - Da.
N-am vrut să comit acea infracțiune.
A fost o mare greșeală.
- Influențat de alcool. - Te-a influențat alcoolul?
- A fost prima abatere? - Da.
Și am ajuns aici.
Fac tot ce pot să fiu un om nou când voi ieși.
Toți m-au primit cu brațele deschise aici,
dar e totuși un loc sumbru.
La prima impresie, condițiile sunt foarte rele.
E întuneric. E murdar. Miroase.
Liderul spiritual care-i îndrumă pe oamenii ăștia e un violator.
A vorbit deschis despre violarea unei femei sub influența alcoolului.
Va fi o săptămână grea.
Asta e sigur.
ZIUA A DOUA
E prima mea dimineață la Rove.
- Mă poți ajuta aici? - Bine.
Să urmăresc fileul?
Mă bucur să văd că azi există activitate.
E afară din teren.
Un meci de volei pe sector.
- Unsprezece, cinci. - Da
Băieții au ocazia să elibereze o parte din tensiunea acumulată
în orele petrecute închiși pe sector.
E bine. Da.
După meci, unul dintre cei mai vechi gardieni, Peter,
se oferă să-mi arate restul închisorii.
În trecut, existau programe la Rove
prin care deținuții învățau tâmplăria, brutăria și croitoria.
Ce se găsește aici?
- Prima e brutăria. - Da.
Cealaltă e sala de clasă și croitoria.
Brutăria s-a stricat.
Croitoria s-a închis în timpul epidemiei și încă nu s-a redeschis.
Și alte programe pentru deținuți au fost suspendate.
Există multe activități de reabilitare?
Nu foarte multe, dar ne străduim.
Facem tot posibilul.
Ce e clădirea aceasta?
Este secția
destinată prizonierilor cu comportament rău și…
- E unitatea de izolare? - Da.
- Tot aici stau bolnavii mintal. - Bolnavi mintal.
Lipsind banii de îngrijiri medicale,
deținuții cu boli mintale stau împreună cu prizonierii pedepsiți.
Am venit la așa-numita secție de izolare.
Prizonierii stau…
aici degeaba.
Mi se pare un loc foarte murdar…
și deprimant.
Din câte văd acum,
există puține facilități sau personal aici
care să ajute sau să îngrijească acești prizonieri.
Au întins rufele.
Au rogojini, covoare și pături.
Nu au saltele.
Pare că intră și iese foarte puțin aer în cușca asta.
O cușcă de beton. Asta e locul ăsta.
Am auzit că e o închisoare unde vor să îmbunătățească
programele de reabilitare, dar nu se vede niciun semn
de reabilitare în unitatea de izolare.
Am văzut multe locuri de felul ăsta,
dar o astfel de pedeapsă e una grea.
În Insulele Solomon, rata violenței sexuale
e printre cele mai mari din lume,
dar, spre deosebire de multe țări,
infractorii sexuali nu sunt ținuți separat de restul prizonierilor.
Încă nu l-am întrebat pe colegul meu de celulă, Frankie, de ce e aici.
- Nu ești la prima condamnare. - Nu.
- Ai mai comis infracțiuni. - Ultima dată am primit patru ani
pentru jaf armat.
De câte ori ai fost la închisoare?
Nu-mi amintesc.
Nu-ți amintești de câte ori ai fost aici?
Câți ani aveai la prima condamnare?
Aveam 16 ani.
- Șaisprezece! - Da.
- Și acum ai 30 și cât? - Treizeci și șase.
Deci intri și ieși din închisoare de 20 de ani.
Frankie tocmai a fost eliberat din secția de izolare.
A petrecut acolo mare parte din ultimii doi ani.
Cred că a fost greu.
Greu!
Cum vezi, nu sunt condiții de trai omenești.
E prea întunecat și cald.
- Era să-ți pierzi mințile? - Da.
N-am mai simțit așa ceva niciodată.
Am o soție și doi fii.
Câți ani au fiii tăi?
Unul are șapte ani, celălalt are trei ani.
Cel de trei ani s-a născut chiar înainte să fii închis.
Te vizitează cu fratele lui?
Încă nu m-a văzut.
Nu te-a văzut de doi ani și jumătate?
Doi ani și jumătate.
Cât am fost în arest, nu m-a vizitat nimeni.
- Nu? - Familia mea. Nimeni.
Frankie a fost trimis la izolator pentru că a reușit să evadeze din Rove.
- Câți ați fost implicați? - Mulți.
Astea sunt lucrurile pe care le-am folosit.
- Tijele. - Le-ați scos.
Le-am scos din încuietoare
și le-am folosit
să rupem sita aia.
Ați urcat, ați rupt și ați ieșit pe sus?
Am sărit peste sârma ghimpată.
Și ați scăpat.
- Și am fugit. - Ați alergat.
M-au arestat după două luni
și m-au adus direct în secția de izolare.
Paza s-a întărit de la evadare încoace
și, după cât a stat la izolator,
Frankie nu va avea nicio tentativă.
Cât am stat de vorbă, ceilalți deținuți s-au adunat
la slujba de seară.
Aștept să văd cât de mult înseamnă pentru ei.
E ora de rugăciune. Bună seara!
- Bună seara! - Dumnezeu e bun.
- Tot timpul. - Tot timpul.
Dumnezeu e bun.
Nu te poți îndoi de fervoarea religioasă
a acestor prizonieri.
Dar mă întreb dacă aduce o schimbare reală.
Am văzut că toți băieții erau pătrunși de credință.
- Erau devotați lui Iisus Hristos. - Da.
Erau puternic emoționați.
Dar toți sunt prizonieri. Toți au comis o fărădelege.
Toți au făcut ceea ce Dumnezeu și creștinii buni n-ar trebui să facă.
Da. Când au dat de greul de aici,
au înțeles că faptele lor n-au fost bune.
Dacă ești devotat să faci asta,
atunci trebuie s-o faci cu adevărat sau sincer.
Sunt puțin sceptic, dar vreau să văd
cât de mult puterea credinței lor religioase
îi ajută pe deținuți să se reformeze aici.
ZIUA A TREIA
Azi am primit una dintre puținele slujbe
disponibile la Rove.
Mi s-a spus să caut un tip pe nume Mustin,
pe care sunt programat să-l ajut azi la bucătărie.
Mustin?
E cineva?
- Bună! - Mustin? Bună!
- M-au trimis să vă ajut aici. - Bine.
Munca la bucătărie e o recompensă pentru bună purtare.
Asta e pentru cină.
- Bine. Deci vrei să fac asta? - Da.
Nu cu asta te ocupai în libertate?
Nu, nu noi găteam afară.
Soțiile noastre se ocupă de gătit.
Soțiile gătesc. Bărbații nu?
- Nu gătesc. - De ce?
Așa e cultura noastră. Femeile fac toată treaba în casă.
Chiar și acum?
Chiar și acum.
Cum a fost viața ta în închisoare?
Foarte grea. Te privești ca pe un nimeni.
De cât timp ești în închisoare, în total?
Paisprezece ani, nouă luni.
- Probabil pentru omor. - Da.
Ajută-mă să ridic oala asta.
Ai grijă, prietene.
E foarte grea, nu?
Da. Ești mai tare ca mine.
- Ești gata? Acum! - Da.
O ducem acolo.
E grea.
O ții cu o mână ca să văd că ești mai tare?
Da.
- Sus? - Da.
- Da, frate. Bine. - Stai așa.
Eu fac porțiile. Pui tu capacele?
Bine.
- Așa. - Câte? Și unde le pun? Le adun aici?
- Adună-le acolo. - Bine.
Nu. Lasă-mi mie!
Pe cine ai ucis?
Pe fiul meu.
Câți ani avea?
Aș spune că vreo zece sau 11 ani.
Le pui împreună pe cele de-o mărime, câte cinci.
- Ca să nu ocupăm prea mult spațiu. - Mustin.
Da?
De ce ți-ai ucis fiul de zece ani?
Sincer, nu am…
n-am vrut să-l omor, dar m-am gândit că așa-și disciplinează un tată fiul.
Îți disciplinai fiul, dar l-ai ucis?
Și…
accidental,
a murit.
Ce făcuse?
Furase pepenele vecinului.
Asta m-a înfuriat, iar eu nu mi-am putut controla furia.
Fiul tău a furat pepenele vecinului și, ca pedeapsă, l-ai ucis?
L-am bătut și a murit.
Ai lovit cu mâna sau…
- Un băț. Da. - Un băț.
Trebuie să fi știut că...
Sau să fi văzut, Mustin, că întreceai măsura.
E greu de descris.
E groaznic
și regret.
Am început să învăț lucruri noi în închisoare.
Mustin pare să se fi schimbat profund
și se pare că credința lui, nu vreun program de reabilitare,
l-a ajutat să ajungă aici.
Când L-am acceptat pe Hristos ca Mântuitor,
am ajuns la o scriptură.
Prima Evanghelie după Ioan, capitolul 1, versetul 9. Spune:
„Dacă ne mărturisim păcatele, El este credincios
și drept ca să ne ierte păcatele
și să ne curățească de orice nelegiuire.”
Ăsta e mesajul încurajator care îmi dă speranță.
Mi-a schimbat gândirea.
Ce vei face când vei fi eliberat?
Aș vrea să-mi ajut comunitatea. Da.
Crezi că ei te vor primi înapoi după ce ai făcut?
- Da? - Da.
Deja sunt gata să mă primească înapoi.
În cultura noastră și în învățătura creștină,
avem metode de a rezolva orice problemă.
Să ne acceptăm reciproc. Să ne iertăm și să ne iubim unul pe altul.
Astfel, începem să trăim o nouă viață
cu familiile și comunitatea noastră.
Oricum ar fi reușit,
se pare că Mustin s-a împăcat cu crima sa
și, când va veni vremea, va fi gata să se întoarcă acasă.
Deci o predai altuia și el…
- El o duce pe sector. - Bine.
Apoi lucrez cu un alt deținut.
Christopher.
- Bună! - Bună!
Unde o duc?
Urmează marcajele!
A doua parte a slujbei mele de azi a fost să împart mâncarea.
Nu știu ce gust are. Încă n-am avut ocazia
să o încerc, dar caserolele sunt foarte fierbinți.
- Bună! - Bună!
Uite.
Orez, tăieței și varză?
Da.
- Cu o bucată mică de… miroase a pește. - Da.
Paisprezece.
Cincisprezece.
Faci asta zilnic?
- Da. - În fiecare zi?
Da, în fiecare zi.
Ultimele două.
Da.
- Mulțumesc, domnule. - Da.
Facem asta acum?
Închisoarea asta e o comunitate mică
și, dacă ai dușmani, e greu să-i eviți.
Christopher pare încordat.
Pari puțin agitat. Ți-e bine?
Pentru mine, e foarte greu.
În ce fel?
Sunt unii care caută motiv de bătaie.
- Da. - De ce ești închis?
Ce ai făcut să fii închis și celorlalți nu le place?
Omor.
Așa am ajuns aici.
Unele rude ale persoanei care a murit sunt aici, în închisoare.
Spune-mi povestea. Ce s-a întâmplat?
Cinci bărbați din satul lor
mi-au violat fiica.
- Ți-au violat fiica? - Da.
Câți ani avea fiica ta?
Cincisprezece ani.
Era prima mea fiică și o iubeam foarte mult.
Christopher s-a răzbunat pe o școlăriță nevinovată,
tot de 15 ani,
din același sat cu violatorii.
Eram copleșit de furie.
De aceea am ucis.
I-am tăiat ambele picioare.
I-am pus un ștreang la gât și l-am legat de vârful unui copac.
Persoana pe care ai ucis-o e ruda unor băieți de aici?
Da.
Ei se tem de tine sau tu, de ei?
Eu mă tem de ei.
Se teme de ei.
Au promis că mă vor ucide.
Dacă vin când nu e nimeni în preajmă, mă omoară.
Pare că povestea asta tragică nu s-a încheiat încă.
ZIUA A PATRA
Infracțiunile violente comise de femei sunt extrem de rare în Insulele Solomon.
Sunt doar șase femei după gratii în toată țara
și toate sunt ținute într-un sector separat aici, la Rove.
Sunt curios să aflu în ce condițiile trăiesc.
Mă întâmpină Elizabeth.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
- Îmi prezinți locul? - Da.
Avem celulele.
Ăsta e locul de dormit?
Al meu e acolo.
Aveți puțină intimitate. Bărbații nu au.
- Serios? - Nu.
Miroase frumos aici, a curățenie.
Asta e celula numărul doi.
- Iar asta e celula numărul trei. - Și asta e celula trei.
- Aici stă o singură persoană? - Da.
Are probleme cu capul…
- Așa. - Deci stă singură.
- Are probleme mentale. - Mentale, da.
Pentru că și-a ucis bunica.
Și-a omorât bunica?
Da. A tăiat-o în trei.
- A tăiat-o în trei? - Trei bucăți.
Brațele, aici și picioarele.
Și trebuie să stați cu ea,
neștiind când v-ar putea ataca?
- E înfricoșător. - Da.
- Ți-e frică? - Mi-e frică.
E un sector la fel de simplu,
dar e mult mai curat decât al bărbaților.
Aici e mai răcoros.
Și femeile par mult mai ocupate decât bărbații.
E minunat.
La ce se folosesc astea?
- E un preș. - E foarte frumos.
Elizabeth zice că e aici pentru că a fost împinsă la infracțiune
de un bărbat violent,
deși nu am cum să verific tot ce-mi spune.
Cum ai ajuns la închisoare?
Mă ocup de finanțe.
- Finanțe. - Da.
- Fraudă, nu? - Da.
De ce ai făcut-o?
Iubitul meu
îmi tot cerea bani,
dar nu aveam destui să-i dau.
Dacă nu-i dădeam bani, mă bătea.
- Te mai lovise pentru bani? - Da.
Vezi toate cicatricile astea?
- El le-a făcut? - Da, el.
A aruncat cu pietre în mine.
Relațiile disfuncționale dintre bărbați și femei
aici, pe Insulele Solomon,
par să fie la originea multor crime ale deținuților.
Știu că o mare parte dintre bărbații de aici au comis infracțiuni sexuale.
De ce e asta o problemă în țara voastră?
Noi nu suntem importante.
Așa că ei fac ce vor.
Agresează femeile, le abuzează sexual.
Ei știu că e împotriva legii,
dar continuă să o facă.
De ce crezi că există cultura asta,
ca bărbații să trateze așa femeile, crezând că scapă?
Poate că unii dintre ei sunt needucați.
Și, de cele mai multe ori, băutura e de vină.
Și femeile? Voi ce puteți face să vă apărați?
Singurul lucru pe care îl putem face
e să respectăm bărbații,
iar atunci bărbații trebuie să ne respecte și ei.
Înainte să plec,
femeile încheie întâlnirea cu o rugăciune.
Mulțumesc că sunt mântuită în numele lui Iisus.
Și mă rog. Amin.
Ajută-mă
Da, mă plâng Ție
Iisuse, mă abandonez
Mă abandonez
Tu ești soarele pe care-L văd
Credința e singurul lucru pe care deținuții de aici,
deopotrivă bărbați și femei, simt că se pot baza.
În sectorul meu,
prietenii lui Frankie cântă și ei imnuri religioase
despre găsirea unui viitor luminos în afara închisorii.
E limba noastră pidgin.
- Așa. - Un fel de engleză stricată.
Ca o cântare creștină.
Înțeleg.
E despre libertatea spirituală.
Sunt liber datorită iubirii tale.
Ei asta…
- Liberi în gând? - Da.
ZIUA A CINCEA
Închisoarea n-are bani
pentru programe de reabilitare pentru toți deținuții,
dar a invitat biserica să țină un curs de 12 săptămâni
la care trebuie să participe toți infractorii sexuali.
Am auzit că John,
care nu e numele lui adevărat, urmează cursul.
A fost condamnat pentru infracțiuni sexuale grave
cu mai multe victime.
Vreau să aflu cum progresează.
Asta e celula mea.
- Te rog, ia loc aici. - Da. Sigur.
Cred că vrea să se închidă ușile.
Mă simt puțin nesigur.
- Da? - Oamenii se holbează la mine.
S-ar putea să aibă planuri,
planuri negative, capcane secrete. Vor să mă omoare.
Să-mi facă ceva.
Pentru ce ai fost acuzat și condamnat?
Patru infracțiuni.
Atac indecent.
Ce părere ai despre asta acum? Despre ce ai făcut.
Mi-aș dori să mă ierte.
Am pledat vinovat și îmi asum răspunderea.
Mulți oameni, dar, mai important, victimele
au fost afectate de ce ai făcut.
Ce ai făcut a fost oribil.
N-am nimic de spus despre asta. Ai dreptate.
John pare că se căiește sincer,
dar tonul lui se schimbă când discutăm despre sentința
primită pentru infracțiunile sale.
La câți ani de închisoare ai fost condamnat?
Șase ani de închisoare și sunt uluit.
N-ar trebui să fie așa.
Crezi că sentința ta e prea lungă?
În comparație cu alții, care au avut relații sexuale finalizate cu fiicele lor.
Ei au primit cinci ani.
John mă invită să asist la o ședință
cu pastorul care lucrează cu infractori sexuali în închisoare.
Îi zicem program de reeducare spirituală a infractorilor sexuali.
Bună dimineața!
- El e pastorul Titus Rory. - Bună dimineața!
Dle pastor, bună dimineața! El e Raphael. Va sta cu noi azi.
În câteva cuvinte, ce ai învățat din aceste ședințe?
M-au ajutat să am o nouă gândire, o nouă mentalitate.
- Femeile. - Da.
Trebuie tratate în mod egal și cu respect.
- Cum ne raportăm la ele. - Da…
Când le vezi, nu sunt doar un obiect de care te poți folosi.
Sunt făcute după chipul lui Dumnezeu.
Femeile și bărbații sunt egali ca demnitate, ca valoare.
Am o problemă.
În spiritul meu.
Când voi pleca de aici,
voi încerca… Nu voi încerca, ci trebuie să pot!
- Cu ajutorul Domnului. - Da.
Cu ajutorul lui Dumnezeu, trebuie să pot deosebi…
binele de rău.
Da.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Mulțumesc. Mă bucur că te-am revăzut.
Pastorul Titus lucrează cu infractorii sexuali de la Rove
de opt ani.
Vă e dificil
să aveți de-a face cu așa mulți prizonieri care au comis asemenea infracțiuni?
E foarte dificil.
E important ca ei să accepte responsabilitatea
infracțiunilor comise.
Așa e foarte posibil să nu recidiveze.
Vă concentrați pe cei prinși și încarcerați,
dar credeți că problema e mai mare?
Da, categoric.
Au probleme cei care nu muncesc.
Satana le găsește de lucru celor care nu au de lucru.
Pot să spună: „Da, vreau să fiu schimbat”,
dar, după ce pleacă de aici, asta e provocarea.
Am asistat la o ședință cu pastorul Titus.
Printre deținuți, pare a fi un laitmotiv
că folosesc nou descoperitul devotament religios
ca mod de-a spune că nu vor recidiva. Eu nu cred că ajunge.
Tentațiile care i-au împins
să comită acele fapte în libertate,
să violeze femei,
copii…
nu cred că vor scădea
doar fiindcă-l îmbrățișează pe Dumnezeu.
Dar, la urma urmei,
au pe cineva.
Măcar au pe cineva în închisoare
care încearcă să intre în mintea unora dintre ei
ca să le spună că e greșit ce au făcut.
Că, după eliberare, nu mai trebuie s-o facă.
Dacă cred sincer în asta sau nu, doar timpul o va spune.
ZIUA A ȘASEA
Azi călătoresc în afara închisorii Rove
cu doi deținuți care sunt printre puținii norocoși
trimiși la ferma-închisoare Tetere să-și termine sentințele.
Acolo, deținuții pot deprinde o meserie.
De cât timp ești în închisoare?
De cinci ani.
E un drum foarte accidentat.
Și cum te simți acum, în duba asta?
- Sunt foarte fericit. - Ești fericit?
Mă bucur că părăsesc locul pedepselor.
Ce infracțiune ai comis?
Viol.
- Ai fost acuzat de viol? - Da.
- Și tu? - Incest.
Incest?
Un incest?
Două incesturi. Două.
Iar și iar,
când urmează să-i întreb pentru ce au fost închiși,
aproape că știu răspunsul.
E o infracțiune de abuz sexual
împotriva femeilor și fetelor.
Dar asta încă mă șochează.
Imediat ce văd închisoarea asta,
mi se pare o altă lume.
E foarte diferit de Rove.
Te simți mai liber.
Deținuții de aici au mai multă libertate de mișcare.
Și mulți dintre ei au mai multe oportunități,
fiindcă sunt de încredere.
Acum sunt doar 36 de deținuți aici.
Toți și-au câștigat locul datorită bunei purtări.
Cred că el e tipul cu care trebuie să mă întâlnesc.
- Ești Joseph? Bună, sunt Raphael. - Bună!
- Bine, Raphael. - Da.
Iosif își petrece zilele îngrijind animalele.
- Azi lucrăm acolo? - Da.
Treaba mea e să am grijă de porci.
Îl hrănesc.
Tu vei face curățenie, da?
Pute.
Vino!
- De care ne ocupăm? - Acolo și acolo.
Hai, mișcă!
Bun. Hai!
Asta da treabă de rahat.
Uite ce drăguț e!
- Da. - Uite, acela e și mai mic.
Un porcușor.
E micuț, da. Are două săptămâni.
- Două. - Da.
Acum tu.
Ești plătit pentru asta?
Trei dolari pe zi.
- Dolari din Solomon? - Da.
E echivalentul a 35 de cenți pe zi.
Uite, ăsta deja a făcut caca iar.
Hai!
Amestecă.
Fac așa fiindcă miros mâncarea?
- O simt. - Știu că primesc mâncare.
Da.
- Cimentul e curat, așa că punem… - Bine.
- Ajunge? - Da, e destul.
Cum de eu fac toată munca grea?
Tu te odihnești azi.
- Mă pui la munca grea. - Da.
Vreau un dolar din cei trei ai tăi.
Da.
Joseph e în închisoare de 15 ani
și îmi spune că e închis pe viață pentru uciderea soției sale.
Dormeam în noaptea aia și am avut un vis.
Ce ai visat?
Am visat cu tata și alți doi oameni.
Am crezut că cei doi oameni
vor să mă otrăvească.
Așa că m-am enervat,
am luat un cuțit și a înjunghiat-o.
Cred că am lovit-o așa de 20 de ori.
Și cred că timpul petrecut la închisoare
te-a făcut să te schimbi cumva? Să gândești altfel?
Da, am învățat să nu mai fiu temperamental
și să scap de furie.
Dumnezeu vrea să ne iubim unul pe altul.
Ce speranțe ai pentru tine
în viitor?
Voi ridica o clădire pentru porci și păsări.
De asemenea, voi cultiva legume.
Joseph ar putea fi eliberat în câteva luni
și sper să-și poate clădi o viață nouă ca fermier.
Cu siguranță, ferma-închisoare Tetere i-a oferit o șansă.
În comparație cu Rove, locul ăsta oferă oportunități.
Băieții își dezvoltă o abilitate din care pot face o meserie afară.
Deci acest loc are mai multe de oferit prizonierilor decât Rove.
Când mă întorc pe sectorul meu de la Rove, mi se pare mai sumbru ca oricând.
ZIUA A ȘAPTEA
Bine, unu. Hai!
Numără. Unu.
Doi.
E ultima mea zi la Centrul de Corecție Rove.
Sigur te simți bine?
Da, bine. Gata, ajunge.
Am venit să-mi iau rămas-bun. Voi fi eliberat.
- Mi s-a terminat timpul. - Bine.
Acum vine timpul tău.
O bucurie uriașă.
Baftă! Asta pot să spun. Baftă cu ce urmează.
Sper să nu te întorci. Atât pot spune.
- Da. - Da.
- Mulțumesc mult. - Mersi.
Înainte să plec, vreau să vorbesc cu directorul închisorii,
comandantul Needy.
Totul bine?
Prima femeie care ocupă postul
a avut doar două luni să încerce să schimbe ceva.
Primul lucru care m-a izbit
când am venit aici a fost starea închisorii.
Mirosul de canalizare, gunoiul aruncat peste tot.
Am văzut șobolani, gândaci și alte insecte.
Depinde de guvern să aloce fonduri.
Înțeleg că un mediu curat
pentru gardieni și personalul auxiliar
e un aspect important de avut în vedere.
Am adus problema
în atenția conducerii executive
și au luat în considerare toate aceste neajunsuri.
Mă bucur să aud că aveți asta în vedere
sau că recunoașteți ce am văzut.
M-am întâlnit cu pastorul Titus.
Am vorbit cu el despre programul de reeducare spirituală.
Ce părere aveți despre dificultățile lucrului cu infractorii sexuali?
Cred că programele de reeducare a infractorilor sunt foarte utile.
Dar, pe termen lung, cred că trebuie să avem
o formă de consiliere psihologică
pentru a trata reflexele mentale.
Va fi un vis pe termen lung,
dar, cât timp voi lucra în sistemul de corecție,
la asta aș vrea să lucrez și asta aș vrea să realizez.
Comandantul Needy și echipa ei au planuri ambițioase.
Dar, până nu obțin resurse adecvate pentru reabilitarea deținuților,
vor trebui să se bazeze pe biserică și pe credința oamenilor
pentru a aduce o schimbare.
Există câteva inițiative pozitive atât la Rove, cât și la Tetere,
iar închiderea acestor oameni îi va opri să comită infracțiuni,
dar au resurse limitate.
Și, până când schimbarea nu se va produce în societate,
nu doar în această închisoare,
reformarea multora dintre acești oameni va continua să fie o provocare uriașă.
Subtitrarea: Mircea Pricăjan