Brandvleis lukkede fængsel i Sydafrika.
Hjem til nogle af landets mest voldelige gangstere.
Mord, hvidvaskning af penge, kidnapning…
Men de er ikke bare gangstere.
De fleste mænd her tilhører de berygtede Number Gangs.
Det er et svært sted at elske. Det er ikke hjemme hos mor.
De lever efter et voldeligt regelsæt…
Mit nummer kræver, at en af vagterne også dør.
…hvilket sætter vagterne i fare…
Jeg blev stukket.
…og truer udefrakommende som mig.
Vi myrder folk.
Jeg hedder Raphael Rowe,
og jeg skal bo en uge låst inde i dette sydafrikanske fængsel,
der styres af Number Gangs.
Det er ikke min første gang bag tremmer.
Jeg blev dømt i England for et mord, jeg ikke begik,
og blev dømt til livstid uden prøveløsladelse.
Det tog mig 12 lange år at rense mit navn.
Nu rejser jeg verden rundt
for at opleve, hvordan livet er
i nogle af verdens barskeste fængsler.
Cape Town, Sydafrika.
En blomstrende kystby.
Men i udkanten finder man Cape Flats,
et efterladenskab fra apartheiden.
Folk, der blev klassificeret som farvede, måtte leve her i fattigdom.
Og det gør mange stadig.
Det er blevet ødelagt af bandevold,
med i gennemsnit otte mord hver dag.
Det blev så farligt, at hæren blev sendt ind for at genoprette orden.
Stå ret!
Cape Town har en af de højeste mordrater i verden,
og i aften skal jeg ud med deres bandeenhed.
Jeg slutter mig til bandeenheden, der skal ransage en bevæbnet narkobande.
Politikaptajn Althea Jefra fører razziaen ind
i et af de mest berygtede kvarterer.
Møder I ofte gangstere,
som selv bærer våben
og truer dine betjente med de våben?
Ja.
For halvanden uge siden, i det område vi skal til nu,
blev en politibetjent skudt af gangstere.
Så det er en reel trussel.
Så er det nu.
Gå ind og luk døren efter jer.
De beder folk om at gå ind.
Der er over 100.000 bandemedlemmer i The Flat,
der kæmper for kontrol over kvartererne.
Hvad er MG 13? Mongrel?
-Mongrel. -Ja.
Hvad gør de med disse folk?
Visse bander har mærker eller forkortelser på kroppen.
De er fra Mongrel-banden.
-Han har en Mongrel-tatovering. -Korrekt.
I disse lejligheder bor én bande.
Dér er en anden bande. Han må ikke forlade dette område.
Vi går ind i en lejlighed,
hvor de har modtaget efterretninger om, at der bor narkohandlere.
Jeg er kaptajn Jefra.
Jeg tror, I har mange penge her.
-Hvor mange penge er der? -Det er penge til vaskepulver.
-Vaskepenge? -Ja.
Jeg vil købe vaskepulver af dig.
-Hvad er du prøveløsladt for? -Mord.
Kan vi gå ind?
Du skal fjerne din T-shirt.
Vi skal se, hvilke bandemærker du har.
Manden har mange tatoveringer.
Nogle fra hans gadebande, men én er et enkelt nummer.
26.
Ja.
Manden, der bor her, er prøveløsladt for mord.
Han har nummer 26 på sin krop,
hvilket må betyde han er med i fængslets Number Gangs.
Disse mænds liv kontrolleres fuldstændigt af de bander, de tilhører.
Og hvis de ender i fængsel, skifter de simpelthen troskab
fra gadebanden til fængselsbanden, de er tilknyttet.
Den berygtede Number Gangs.
DAG 1
Mange af de mænd, der blev anholdt i aftes,
ender her i Brandvleis lukkede fængsel.
Jeg sveder bag i vognen
og skal bruge en uge på at opleve
at være indsat i et fængsel, der er domineret af Number Gangs.
Som udlænding, og som ny fange uden tilknytning til nogen af banderne,
der styrer disse fængsler…
Hvordan vil de mon modtage mig?
Jeg vil finde ud af, hvordan fængslet kan fungere,
når banderne har så meget magt.
Hvordan kontrollerer de fangerne,
der har deres eget system, deres eget hierarki,
deres egne regler og deres egen måde at gøre ting på?
Hvordan beskytter vagterne sig selv
og nye fanger som mig?
Ja.
Mænd her bliver overført fra fængsler over hele Vest-Kap-provinsen
for at afsone deres meget lange straffe for meget alvorlige forbrydelser.
At man ikke bare får håndjern på, men også får lænket anklerne,
antyder, at det er hårdføre kriminelle,
som det kræver maksimal indsats at sikre.
Følg vores ordrer. Når din hånd er fri, så sæt den på dit knæ.
Nu laver vi en nøgenvisitation.
Så du skal fjerne alt dit tøj.
Bare hold dit undertøj på.
Mens du klæder dig af, tjekker vi også din krop for tatoveringer.
Vend dig om for mig.
Okay, løft armene.
Number Gangs, som vi har i Sydafrika,
har normalt tatoveringer, så de kan identificere sig.
-Du kan se, at jeg ikke har tatoveringer. -Ja.
Så der er ingen tegn på, at jeg er medlem af en Number Gang?
Ja. De kalder det en frans på afrikaans. Det er et ikke-bandemedlem.
Så mit råd til dig er, at du ikke må se bange ud,
og at du skal følge instruktioner. Gør, som de siger.
Som ikke-bande-medlem må du ikke gøre noget,
uden at de giver dig lov.
Sådan fungerer de. De har deres eget regelsæt.
Et regelsæt, som I ikke har kontrol over?
Som vi ikke har kontrol over.
Okay.
Jeg bliver ført gennem systemet og får tildelt en enhed.
Du skal i enheden, vi kalder K-3.
Hvad kan jeg forvente i K-3?
Det er enheden med de mest aktive bandemedlemmer.
Alle indsatte, der er relateret til fængselsbander,
huses i den enhed.
Jeg bliver mere og mere nervøs for den modtagelse, jeg får.
Hvem er disse Number Gangs-folk?
Hvad forventer de af mig?
Det er den enhed, hvor du skal bo.
Før jeg får en celle, skal jeg rapportere til hr. Hendry,
der er leder af K-3, til orientering.
Raphael Rowe.
Tilhører du en bande?
Nej.
-Ingen bander. -Nej.
Der er tre hovedbander her.
Der er 26'erne, 27'erne og 28'erne.
Der er visse…
…ritualer…
…der finder sted i sydafrikanske fængsler.
Man hopper ikke bare op på den første seng…
…og tager den.
Jeg kan give dig en seng og sige: "Raphael, du sover her."
Men så snart jeg låser døren, så fjerner de dig fra den seng.
De bestemmer, hvor du sover.
Har I ingen kontrol over, hvad de gør?
Vi gør vores bedste, men…
…det nytter ikke.
Hr. Buetzengarke, før ham til værelse ti.
Jeg får at vide, at alle indsatte i K-3
tilhører en af de tre fraktioner i Number Gangs.
Det er 26'erne, 27'erne og 28'erne.
Kom ikke i fængsel. Det er et svært sted at elske.
Det er ikke som hjemme hos mor.
Fyrene er låst inde i disse bure bag jerntremmer.
Jeg skal ind og møde mine cellekammerater for første gang.
Jeg deler en trang celle med otte gangstere fra Cape Flats,
som alle er medlemmer af Number Gangs.
Her?
Hej, jeg er Raphael.
Jeg prøver at præsentere mig for de andre,
men de ignorerer mig.
Sådan er jeg aldrig blevet modtaget før.
I stedet hilser de på hinanden med håndsignaler
og holder et møde på et underligt sprog.
Jeg aner ikke, hvad de laver.
Jeg er låst inde i cellen, og nu har de fuld kontrol.
-Taler du engelsk? -Ja.
Hvorfor er du i fængsel?
Jeg hedder Raphael. -Raphael. Hvorfor er du i fængsel?
-Jeg er ingen. -Ingen?
Hvad har du?
Penge?
En jakke? Et eller andet?
-Jeg har intet. -Har du ikke…
-De tog alt. -Tog de alt fra dig?
Hvis vi visiterer dig og finder noget, så er det din egen skyld, mester.
Bukser. Nu snakker vi lidt.
Min beretning bliver rapporteret til to af mine cellekammerater,
Lee og Curtis, som nu vil tale med mig.
Du sidder her. Du taler ikke. Når jeg spørger, svarer du bare.
Okay.
-Så du hedder Raphael? -Ja.
Hvor er du fra?
-Fra England. -England?
-Fra London. -Fra London.
Du har et par gode Takkies på.
Du har ikke noget andet med.
De tog alle mine ting.
Alle dine ting?
Jeg har intet, kun et par sko, de gav mig.
Ja, men du er så dum.
Du må tænke på dem, der kommer og tager dem.
-Jeg fik ikke chancen. -Skidt med det.
Vi taler sammen senere.
Du har rigtig flotte Takkies, alt ser godt ud.
-Hvilken størrelse er det? -42.
-Det er din størrelse. -Ja.
Har du set de Takkies? De ser flotte ud.
-De er nye, ikke? -De er flotte.
Det handler om mere end at stjæle mine sko.
De vil ydmyge mig.
Det ligner din størrelse.
Gør det noget, at jeg tager disse Takkies?
Ja, det gør noget.
Gør det?
Har du noget imod det?
Vi spørger dig ikke. Vi tager de her Takkies.
Ved du hvorfor?
Du er en hvid fyr, og du har mange penge.
Start med den Takkie.
Du har intet at sige her.
Forstår du det?
Jeg forstår.
Vi dræber dig, selv for et par Takkies.
Jeg forstår.
Så alt er okay nu?
Jeg er ikke glad, men jeg forstår.
Vi er ligeglade med dine følelser.
Vi to, vi er 8'erne.
-Vi leder 8'erne. -Okay.
Hvis du ikke laver problemer, laver jeg ikke problemer.
-Jeg laver ikke problemer. -Godt så.
Du må klare dig selv.
Kom, jeg viser dig rundt.
Lee og Curtis er 28'erne, der styrer cellen,
og de vil vist ikke gøre det nemt for mig.
Du overlever kun, hvis du har penge.
I hvide folk har altid penge.
-Jeg er ikke hvid. -Det er nemt.
-Er du ikke hvid? -Nej.
Min far er sort. Min mor er hvid.
Så du ser bare hvid ud. Indeni er du sort.
-Ja. -Okay.
Kom.
Dette er din seng.
Du sover her.
Da Lee har givet mig en seng,
møder jeg de andre i cellen.
Dette er Troubles.
Han er en 26'er.
Han har syv livstidsdomme.
Han er her for mord. Han er fra Wasbank.
Kan du se ham?
Fyrene prøver tydeligvis at tryne mig,
og jeg må indrømme, jeg er bange.
Ham her…
…er Klope.
Han er 27'er.
Han er en kendt lejemorder fra Manenberg.
Kan du se?
Ham her tror, at han ligner os.
Han er en hvid fyr, mand.
De gør det klart, at jeg ikke er en af dem.
Hørte du ham?
Du siger…
Se på dig selv.
Fortæller du vagterne, vi tog dine sko?
-Selvfølgelig ikke. -Er du sikker?
Jeg siger ikke noget.
Mine cellekammerater, der har mange morddomme til sammen,
har en opgave til mig.
I dag er din første dag.
Så du skal vaske noget af vores tøj.
Skal jeg vaske det her?
Ja, vask det hele.
Du skal vaske alt i dag.
Du skal lære at vaske tøj i hænderne.
Jeg sættes på plads som vasketøjsdrengen.
Jeg bliver truet. Jeg bliver bedt om at gøre ting.
Jeg gør, som de siger, indtil videre.
Du skal tørre det, når du er færdig.
Hvis du er frans, så skal du gøre det.
Hvis jeg er hvad?
Hvis du er frans.
Hør her.
Hvis du ikke har et stempel på dig som 26, 27, 28…
-Okay. -Forstår du?
Hvis du ikke har et stempel, skal du gøre det for os.
Men hvis du havde et stempel, ville vi ikke gøre det.
Så var du en af os. Forstår du?
Sådan er det i fængslet.
Som ikke-bandemedlem, eller frans, er jeg i bunden af bunken.
Du skal ringe til nogen.
Få dine folk til at sende penge til mine folks konto udenfor.
Sådan overlever vi.
Og hvis jeg siger nej?
Det er der intet, der hedder.
-Forstår du? -Ja.
Jeg har tre muligheder.
Jeg kan betale for beskyttelse, gå med i en bande
eller blive brugt som tjener.
I fængslerne i England…
Det her er ikke England. Det er Sydafrika.
Alle os i dette rum…
Vi myrder bare. Jeg har ikke tid til det her.
Må jeg gøre det her færdigt? Du taler for meget, mand.
De tester mig bare.
Og jeg vil ikke sige nej til deres udfordringer,
for så vil de bare synes endnu mindre om mig,
og de må ikke hade mig fra start.
Det er kun min første dag, og hvis dette er livet for en frans,
forstår jeg godt, at så mange går med i Number Gangs.
DAG 2
Næste morgen er jeg lettet over, at fyrene giver mig mindre opmærksomhed,
mens de gør klar til morgenmad.
Alle har deres tur.
De går ud og får morgenmad.
Sådan starter dagen.
Jeg glæder mig til at komme ud af den trange celle
og få lidt frisk luft.
Spiser I morgenmad derude, eller skal I spise her?
Nej, man spiser her.
Spiser I aldrig udenfor?
Vi er i et lukket fængsel,
fordi mange af os er mordere.
De anser os for farlige.
Men er I det?
Er vi farlige mennesker?
Okay. Jeg snakker om mig selv. Jeg er en farlig person.
Jeg vil ikke være venner med dem, for de er ikke mine venner.
På grund af mit nummer.
Vi bliver visiteret for våben bare for at komme ud til morgenmad.
Og kort efter er vi låst inde i cellen igen.
Hvorfor er din bakke større end min? Du får mere end mig.
Jeg spurgte ham.
Jeg bad ham om mere. Jeg kan ikke lide små portioner.
Under morgenmaden med mine cellekammerater vil jeg høre mere
om det sære indvielsesritual, de udsatte mig for i går.
Må jeg spørge om noget? Da jeg kom i går,
snakkede I et sprog, jeg aldrig har hørt før.
Det var hverken afrikaans eller engelsk. Hvilket sprog var det?
-Da I holdt møde, hvad var det sprog? -Det hedder sabela.
Hvad er sabela?
Er det et særligt sprog?
Det er det sprog, man lærer i Number Gangs.
Det er Number Gangs…
Virkelig?
Så hvis man ikke er medlem, kan man ikke snakke det?
Så lærer man ikke sproget?
BALLADE
Så da ham der kom
og spurgte mig om ting, og han rapporterede tilbage til jer…
-Han spurgte, hvem du var. -Ja.
-Vi vil vide, hvem du er i fængslet. -Okay.
Hvorfor er det vigtigt?
Sådan får du din respekt.
Hvis jeg og Troubles slås,
skal Curtis kunne stoppe os.
Og når han taler, skal vi straks lytte til ham.
Han har den højeste rang, og vi er under ham.
Er du den højest rangerede her?
Ja.
Ja…
Har I rangeringer?
Ja, der er rang fra soldat og op.
Jeg kan se, mine kammerater har forskellige tatoveringer
med stjerner eller revers, der ligner militærinsignier.
Hvordan stiger man i graderne?
Er det på grund af ens diplomati? Fordi man er god til at forhandle?
Lige et øjeblik.
Raphael, når du taler om Number Gangs,
skal du passe på med, hvad du siger om dem.
Det, du spørger om lige nu,
er fortrolige ting, okay?
Altså, spørgsmålene om…
Number-folkene.
Var det ikke for dem…
…ville selv ikke vagterne kunne styre fængslet, som de gør nu.
Det er på grund af Number-folkene,
at du ser denne disciplin.
At du ser denne orden.
Ligesom de har deres nedskrevne love, så har vi vores.
Os alle sammen.
Vi voksede op i det her.
Vi vil ikke bare opgive det,
vi kender eller har.
I vil ikke have, at folk forstår…
Det handler ikke om, at de ikke må forstå…
Det er for hans skyld.
Folk bliver dræbt for det. Udfordring eller respektløshed.
Mine cellekammerater, som alle i denne enhed,
er ekstremt farlige.
Men hvis alle tilhører de samme bander,
hvorfor kan vi så ikke gå ud og spise?
Hvis man vil kalde på vagten, siger man "chef."
Chef! Undskyld mig?
Kan vi snakke et øjeblik?
-Goddag. -Goddag.
De må aldrig gå derud og spise deres mad ved bordene.
Hvorfor?
Det er nemmere for os at håndtere ti indsatte…
…end at håndtere alle 60 på én gang.
Okay.
Måske har nogen et problem med en fyr på den side.
Men det vidste vi ikke.
Og så går han hen og stikker ham ned.
Og hvad sker der så?
Så får vi skylden.
Personalet?
De hævner sig på os.
Indsatte stikker ikke bare vagter ned uden nogen grund.
I 1995 stak de mig uden grund.
-Blev du stukket? -Ja… Jeg blev stukket.
Han stak mig, da jeg gik forbi.
"Hvorfor stikker du mig?" Han sagde: "Du er den tætteste."
Det var bare det forkerte sted og tidspunkt.
Ja.
Men slutter man sig til Number Gangs…
…kan ét år blive til 20 år.
Så det er den beslutning, de alle selv træffer.
De farlige fanger kommer kun udenfor
til deres korte træningssessioner.
Morgenmaden er slut, og jeg føres ud til et spil cricket med en anden celle.
Ham der har tatoveringer i hele ansigtet og…
Han kommer herover.
Hej. Hvordan går det?
Ja. Hvordan går det?
-Jeg er Raphael. -Jeg er Masalino.
Masalino? Okay.
-I fængslet kalder de mig Graveyard. -Graveyard?
-Ja.
Spiller du cricket?
-Ja. -Okay.
Jeg er ikke god, men jeg kan godt.
-Okay. -Ja?
-Kom med mig. -Okay.
Fyren hedder Raphael. Han vil også spille cricket.
Ham med ansigtstatoveringen kaldes for "The Graveyard."
Det er ikke så svært at finde ud af, at Masalino er en del af fængselsbanden.
Han har tatoveret nummer 28 på panden.
Jeg viser hvordan. Raphael?
Lad mig vise det.
Først…
Min skulder er ikke så stærk mere.
-Hvorfor ikke? -Nej.
-Jeg er gammel. -Du er gammel!
Jeg er ved at blive gammel.
Det var hurtigt.
Raphael!
Hvor lang er din dom?
Livstid.
Sidder du på livstid?
-Hvad har du gjort? -Mange ting.
Mord, hvidvaskning af penge, kidnapning, mordforsøg.
Alt sådan noget.
Hvad var din forrige dom?
Jeg var her i 12 år.
-Hvad var det for? -Mord.
Hvem dræbte du?
-Min onkel. -Dræbte du din onkel?
Og hvem dræbte du denne gang?
Et andet bandemedlem.
Så du har begået to mord? Eller flere?
Flere. Mange flere.
De har 24 sager på mig.
Fireogtyve mordsager?
-Hvordan dræber du folk? -Med pistoler.
-Skyder du folk? -Ja.
Så i fængslet er du en 28'er?
-Jeg er en 28'er. -Hvad er din rang?
Jeg er generaloberst.
Jeg har mange stjerner.
Jeg har seks-seks.
-Har du samme på den anden side? -Ja.
Hvad betyder det? Er det din rang som generaloberst?
Ja.
Hvordan bliver man oberst?
Man skal selvfølgelig dræbe nogen.
-I fængslet? -Ja.
Hvem?
Vagterne.
Måske er der en af mine brødre, der har slået en 26'er eller 27'er.
-I en slåskamp. -Og så er der blod.
Okay.
Fordi der er udgydt blod, skal blodet fyldes op igen.
Okay.
Jeg må tage en kniv eller noget
og stikke en vagt.
Kun sådan kan der rodes bod på det.
Det virker bizart. Hvorfor vagterne, der ikke er involveret i banden?
Hvorfor bliver de målet?
Sådan er det bare.
Masalino er den første, der taler om,
hvorfor bandemedlemmerne stikker tilfældige vagter.
Jeg antager, at det må han, fordi han er blevet generaloberst.
Og det, han har skullet gøre for at komme hertil i dag,
er chokerende.
For at…
…stige i graderne, hævne en af deres egne
eller bevare freden, må de dræbe en af vagterne.
Det får mig til at tænke på,
hvordan vagterne har det med at arbejde med fanger,
der uden grund kan stikke dem ned hvert øjeblik.
Efter kun en halv time udenfor
er jeg tilbage i cellen,
hvor vi skal tilbringe de resterende 23 og en halv time af dagen.
Klaustrofobien er uudholdelig.
Vi har kun et gammelt TV, vi ikke kan styre,
og et spil kaldet Stokes tegnet på et sengetæppe.
-Du tager ham. -Begge?
-Du tager ham. -Begge to. Du har lige dræbt ham.
-Nu dræber du. -Hvem har jeg dræbt?
-Mig. -Så du er eftersøgt af ham.
Du er eftersøgt.
Jeg kommer efter dig.
-Har du været i fængsel før? -Ja, i England for mord og røveri.
Brugte du pistol under røveriet?
Må jeg forklare det?
I må selv bestemme, om I tror mig.
Vi kan høre, om du lyver.
I kan høre, hvis jeg lyver.
Det er fint. I må gerne dømme mig, hvis I vil.
Jeg blev anklaget for at være med i en bande.
-Ikke i Sydafrika, men i England… -Okay.
…der var involveret i røverier mod meget rige mennesker,
og vi endte med at komme i retten…
og blev idømt fængsel…
…på livstid.
For mordet og røverierne.
Efter 12 år...
...fandt de beviser på, at jeg ikke gjorde det.
Hvad med al smerten, du oplevede?
Han gik glip af 12 år.
Det er ikke 12 dage eller 12 timer.
Tager nogen sig af jeres smerte herinde?
Nu, hvor mændene kender min fortid som tidligere indsat,
begynder de endelig at acceptere mig.
Vi er alle sammen med i Numbers.
Du er den eneste frans i dette rum.
Så vi må beslutte, hvilken position du skal have.
Men skal det være sådan? Er det den eneste måde?
Før eller senere må du vælge.
For dig selv. For at overleve.
De fleste os herinde kommer ikke ud igen.
De virker glade nok i en celle sammen.
Så hvorfor kan de ikke bare enes uden at være i en fængselsbande?
Vi har også bander…
…udenfor, som vi tilhører.
Som mig, jeg er American udenfor.
-Er det en anden bande? -Ja, der er mange.
Vi kæmper udenfor.
Over territorium, smugling…
I fængslet er vi brødre.
Udenfor er det en helt anden historie.
Selv efter jeres fælles oplevelse i fængsel?
Selv efter vi har været 20 år sammen her,
så dræber jeg ham, hvis jeg møder ham derude.
Number Gangs synes at samle disse mænd mod myndighederne.
Uanset hvor meget de hader hinanden udenfor,
efterlader de deres nag ved fængselsporten.
DAG 3
Det er min tredje dag her,
og jeg bliver sendt ud for at arbejde ved Brandvleis åbne afdeling,
hvor mine cellekammerater kan blive overført,
hvis de ikke bliver involveret i bandevold med Number Gangs.
Her føles allerede meget anderledes end i den lukkede del.
I modsætning til det nye lukkede fængsel, jeg lige er kommet fra,
er dette åbne fængsel ikke blevet opdateret i årtier.
På den lukkede afdeling er alt velholdt.
Her er slidt.
De klarer sig med det, de har.
Men her er en anden atmosfære.
Sammenlignet med at være spærret inde det meste af døgnet i K-3,
får fangerne her lov til at løbe rundt på fængslets område det meste af dagen.
Det er som en biograf.
Mens jeg venter på at få tildelt arbejdstjeneste,
bliver jeg konfronteret af en indsat.
Hvem er du? Hvorfor er du her?
Hvorfor spørger du?
-Jeg skal finde ud af, hvem du er. -Okay.
Så jeg kan fortælle de andre, hvem du er.
-Okay. -Forstår du?
Jeg er 27'er, og dette er min 28'er. Han er min ven.
Okay.
Vi lader dig være for i dag. Okay? Vi kommer tilbage.
-Ne? -Okay.
Jeg har bemærket, at selv her,
når jeg bare står og slapper af,
bliver jeg antastet,
og flere gange har jeg været bange,
fordi jeg ser en fyr i øjnene,
og hans første spørgsmål er: "Hvor kommer du fra? Hvad laver du her?"
Så selvom stedet er anderledes og har en mindre anspændt atmosfære,
så er det ikke fri for Number-ideologien, kulturen og opførslen.
Folk bliver først overført fra den lukkede afdeling,
når de har vist, at de vil adlyde myndighederne.
Otte-fem procent af dem arbejder,
og den åbne del skaffer mad til resten af fængslet
fra de 6.000 hektarer land, hvor jeg skal arbejde i dag.
-Det er det lukkede fængsel. -Ja, der har jeg været.
At køre forbi det lukkede fængsel på vej på arbejde
er en daglig påmindelse om, hvad de får for god opførsel.
Jeg var der i tre år og seks måneder. Ud af mine 14 år her.
-Det er hårdt, ikke? -Det er hårdt derinde.
Det er et smukt syn.
Hvis man har været i fængsel i flere år,
og man får lov til at komme til det åbne fængsel…
…selvom det larmer og skramler,
så er det et privilegium.
Det er det her, de laver.
Masser og masser af gulerødder.
-Undskyld? -Ja.
Knæk gulerødderne her.
-Knæk guleroden? -Ja.
I høster, de knækker?
Hvilket job er nemmest?
Der er ingen nemme jobs.
Godt svar.
-Intet job er let. -Godt svar.
-Ja -Må jeg gå med dig?
Den dømte røver, Senador, har fået lov til
at arbejde i gulerodsmarkerne i syv måneder nu.
Hvad skal jeg gøre her?
Knæk den.
Sådan her?
Hvor mange kasser skal vi fylde?
De sagde, at det var 100 i dag.
Ethundrede af disse kasser?
Hvad er din fængselsdom lige nu?
Hvor længe skal du afsone?
Jeg afsoner fem år for røveri.
-Fem år for røveri. -Jeg kommer snart ud.
Så du er i den sidste del af din dom.
Jeg har fået nok af det her liv.
Jeg har været inde og ude, og jeg har forsøgt at forandre mig, men…
…det var for svært for mig, men denne gang forandrer jeg mig.
Hvorfor tror du, at du virkelig har forandret dig denne gang?
Fordi jeg har accepteret Jesus Kristus som min frelser.
Jeg vil leve et hæderligt liv udenfor.
Vil folk ansætte en som dig?
Ofte er det svært at blive accepteret,
især når man har disse mærker og tatoveringer på sig, men…
Hvilket mærke?
Okay, så du har "Son Op Salute 26."
-Ja. -Okay.
"De hader mig for min stolthed" og sådan.
De siger, at hospitalet kan fjerne det hele igen.
Vil du gerne have det?
Ja. Det vil jeg ansøge om.
Du vil gerne, men du ved ikke, om du får lov…
Jeg ved det ikke, men jeg vil prøve.
Jeg er ikke længere en slave. Jeg er Guds barn.
I fængselsbanden husker de mig som deres bror,
men det er jeg ikke længere.
Senador er den første, jeg har mødt, der vil forlade banden.
Kan du komme ud?
Kan du bare stoppe, hvis du gerne vil?
Det vil jeg ikke tale om lige nu.
-Forstår du? -Okay.
Det er spild af mit liv.
Jeg vil gøre noget godt med mit liv.
Det kan kun du gøre. Ingen kan gøre det for dig.
Gad vide, om Number Gangs vil lade Senador forlade dem,
og hvad der venter ham i livet, når han kommer tilbage til Cape Flats.
DAG 4
Næste morgen i det åbne fængsel
skal jeg hjælpe en medindsat med hans daglige pligter.
Bradley!
Hvor er Bradley?
-Goddag. Rafael, ikke? -Hvad?
-Går det godt? -Rart at møde dig.
Han skal hjælpe dig i gården i dag.
Okay.
Sådan tager vi uniformen på. Det er korrekt.
Du ligner en ny, der lige er kommet.
Alle gør det ved mig. Det må være…
Har du din egen celle, eller deler du?
Vi har en stor celle.
Bradley har været i syv måneder
og er en frans, eller et ikke-bandemedlem, som mig.
Otteogfyrre i alt.
-Otteogfyrre? -Ja.
-Okay. -Det her er min seng.
-Hold da op, 48 i hver celle. -Ja.
Og jeg syntes, den forrige celle var trang.
I det mindste bruger Bradley det meste af dagen udenfor
på at kalde indsatte til møder med myndighederne og vejledere.
Det er listerne. Jeg får disse lister dagligt.
Til terapi, socialarbejdere nævnet for prøveløsladelse.
Vil du… Kan du udtale det navn?
Hvad er det navn?
Ampendulo Yakelo?
Ampulo Yakelo!
Ampendulo Yakelo?
-Som sydafrikaner skal man… -Han kommer.
Ampendulo Yakelo? Er han her?
Ampendulo Yakelo!
Han er udenfor. Okay. Tak.
Normalt råber jeg noget skørt.
Ampendulo Yakelo!
Ja?
Du er på listen til socialrådgiveren i morgen, siger hr. Moore.
Glem ikke din aftale i morgen tidlig.
-Okay? -Tak, hr. Yakelo.
Bradley skiller sig meget ud.
Men han har fundet en måde at udføre sit job på
uden ballade med banderne.
Jeg kommer fra et andet liv i den øvre mellemklasse…
-Okay. -Jeg er ikke…
Jeg er ikke en Number.
Og fordi jeg er lidt lysere i huden og så videre,
var det ekstremt svært.
I sidste ende krævede det en masse…
…penge. Helt sikkert.
-Måtte du købe? -Ja.
Jeg betalte simpelthen for beskyttelse.
Hvordan håndterer du, at mere end én person
vil have det, du kan give?
Der er en simpel rutine.
Man går i butikken én gang om måneden og køber
tobak, tobak, kaffe, kaffe, sukker, sukker…
-Sådan. -Okay.
-Så du køber to af alt. -Ja.
-Virkede det? -Ja.
Jeg lever stadig.
Jeg blev ikke tvunget eller mishandlet eller noget.
Du blev aldrig slået. Du kunne købe dig fri.
Jeg købte mig fri.
For at overleve som frans i disse fængsler og undgå vold,
vælger indsatte som Bradley at indgå en aftale.
Han er kommet uden om at være med i en bande,
fordi han har købt sig fra at få tæsk,
at blive mobbet eller få taget sine ting.
DAG 5
Jeg er tilbage i det lukkede fængsel.
Jeg vil tale med Curtis,
der har fremstået hård, mens jeg har boet med ham.
Men der er noget ved hans fremfærd,
der får mig til at tro, hans rang i banden vejer tungt på hans skuldre.
Er du fra Cape Flats?
Jeg voksede op der.
Du afsoner en meget lang dom.
Femogtyve år.
Hvorfor fik du 25 år?
Min sag handler om mord
og røveri med skærpede omstændigheder.
Jeg har lagt mærke til noget.
Dit ansigtsudtryk er meget bekymret…
…på grund af din rang i banden.
På grund af ansvaret på dine skuldre.
Hvis nu eksempelvis to fyre fra banden kommer i slåskamp.
Den ene slår den anden. Hans næse bløder.
Du skal træffe en beslutning.
Du træffer beslutningen, ikke?
På grund af din rang.
Og beslutningen er, at der skal tages blod fra en vagt.
Ja.
Der er faktisk en situation lige nu.
For fem år siden, da jeg kom her,
tog en indsat en hængelås, og han slog vagten.
Det var på enheden, hvor jeg sov.
Det 28'er-bandemedlem, der udførte dette voldsomme angreb,
døde senere fra skader, han fik under hændelsen.
Til dato har 28'erne ikke fået gengæld endnu.
En 28'er blev banket ihjel.
Desværre kræver mit nummer,
at en af vagterne også skal dø.
Hvem skal gøre det?
Det er noget, der nu er mit ansvar,
fordi jeg var til stede.
Det hænger stadig som en sky over 28'erne i dette fængsel.
Det virker vanvittigt.
Bliver Curtis involveret i dette hævnmord,
må han nok blive i fængslet resten af sit liv.
Og hvis du ikke gør noget…
Hvis de ser, jeg ikke gør noget…
…bliver jeg straffet.
Af dit nummer?
Af mit nummer.
Så skal de tage mit blod.
Hvis det kommer dertil, må jeg tage den beslutning,
og jeg skal beslutte mig på et splitsekund.
Enten gør jeg det eller ej.
Jeg er bekymret for Curtis.
Han virker fanget af sin pligt som en 28'er.
Han er nået derhen, hvor han vil.
Men det har sin pris.
Og lige nu er den pris blod fra en af vagterne.
DAG 6
I dag vil jeg høre, hvordan det er for vagterne
at være konstant truet af bandevold.
Hvor længe har du arbejdet her?
Jeg har været her i fire år.
Hvad er din rolle?
Jeg er en del af EST, der er holdet til særlig støtte.
Vi kommer ind til særlige ransagningsoperationer,
oprørskontrol, afhentninger fra celler og sådan noget.
Gerber skal holde styr på banderne hver dag.
Hvad er den største udfordring i dette fængsel?
Vores største udfordring er arbejdet med de indsatte,
der er med i Number Gangs.
Vi kan blive udsat for vold hvert øjeblik. Men vi ved aldrig, hvornår det sker.
En trussel her er, at for fem-seks år siden
var der en dramatisk hændelse,
hvor en fange døde. Der var en konflikt mellem fanger og vagter.
Hvad ved du om det?
At nogle af de involverede bandemedlemmer stadig er indsatte her.
De mener, de kan rode bod på det
ved at dræbe en af vores betjente.
Så det passer vi på hver dag.
For man ved aldrig, hvornår noget kan ske.
Hvordan føles det at være nær den trussel?
Man forsøger bare at tage det en dag ad gangen
og ikke tænke for meget, for ellers bliver man ædt op indefra.
Og så får man et mentalt sammenbrud
på et tidspunkt.
Hvad kan man gøre for at bryde
dette hierarki og alt det, som Number Gangs repræsenterer?
For at være ærlig, så tror jeg aldrig, at vi får brudt det her op.
Men det vi kan gøre, som vi også gør lige nu,
er at implementere bandehåntering ved at adskille dem, der bestemmer.
Hvis de skal beslutte at dræbe en af betjentene på vagt,
så kan de beslutte det og få det til at ske, før vi hører noget.
Indtil videre håndterer de aktive bandemedlemmer
ved at isolere dem i små grupper, så de ikke så nemt kan lægge planer.
Men nogle bandemedlemmer er så farlige,
at selv dette fængsel ikke kan holde på dem.
Disse mænd isoleres her,
i Ebongwenis superlukkede fængsel,
Sydafrikas mest sikrede fængsel.
Jeg er her for at møde George Thomas.
Han er angiveligt leder af 28'erne
og blev fundet skyldig i mange banderelaterede forbrydelser
og syv mord.
Nogle af dem, han dræbte, skulle vidne mod ham.
Han blev fundet skyldig i at orkestrere deres mord
gennem sine bandeforbindelser fra sine fængselscelle.
Nu afsoner han flere livstidsdomme i dette rum af beton,
der skal kvæle hans indflydelse over Number Gangs.
Kom og sid her.
Okay.
Jeg har læst og hørt meget om George Thomas.
Jeg var ingen engel.
Nej.
Hvornår begyndte du at blive involveret i kriminalitet?
Jeg var bare en almindelig dreng.
Og så blev jeg involveret i banderne.
Der var andre bander.
De havde…
…to huse, hvor de smuglede fra.
Vi tog hen til et af dem en aften.
Vi havde vist et R4-stormgevær,
tre ni-millimeter Z-88'ere og en håndgranat, og vi angreb dem.
Og så skød vi nogle af dem.
Dræbte I dem?
Vi skød ni.
-Døde. -Vi skød ni.
Jeg ved ikke, hvor mange der døde, men vi skød ni.
George har været inde og ude af fængslet hele livet.
Fortæl om dine tatoveringer. Hvorfor du fik ansigtet tatoveret,
og halsen og kroppen.
Da jeg kom til fængslet i apartheid-årene,
havde vi meget tid mellem hænderne.
Derfor begyndte vi at tatovere hinanden.
Georges tatoveringer fortæller den mørke historie
om hans opstigning i banden.
Så du tog din rang i banden meget alvorlig?
Jeg var inspektør dengang. Der er ingen højere rang.
I 1994-1995 stak vi nok 27 vagter.
Syvogtyve vagter?
Syvogtyve vagter.
-På Brandvlei dengang. -Hvorfor?
På grund af omstændighederne i fængslet.
De lyttede ikke til vores klager.
Og desuden var 28'er-banden bare en organisation,
der kom fra årene med apartheid-systemet.
Men nu er de fleste af vagterne ligesom dig.
De led, ligesom du gjorde.
-De oplevede apartheid. -Præcis. Det er det, jeg siger.
Jeg er ikke enig med det, der sker lige nu.
For på grund af demokratiet kan vi tale sammen nu.
Du er i denne grav af beton.
Som general for 28'erne…
…hvilken indflydelse har du så fra denne…
…grav?
Inde eller ude?
Begge dele.
Jeg har stadig kontakt med mange venner.
Men lige nu prøver jeg mest at opfordre dem til
at bevæge sig væk fra gamle traditioner.
Selv George Thomas, det højest rangerede bandemedlem, jeg har mødt,
synes at vende ryggen til Number Gangs voldelige kodeks.
Han indrømmede, at han…
…kunne og stadig kan påvirke folk udenfor.
Men nu siger han, at budskabet, han sender ud, er positivt.
Det store spørgsmål er vel, om han har forandret sig?
Eller er han stadig…
…en meget indflydelsesrig og farlig mand?
DAG 7
Jeg vil spørge fængslet leder,
om fængslet nogensinde kan gøre en positiv forskel i mændenes liv,
når så mange af dem stadig kontrolleres af Number Gangs.
Banden har deres egen struktur og måde at gøre tingene på,
der er anderledes end de regler, I forsøger at håndhæve her.
Gør det rehabiliteringen af fanger sværere?
Ja.
Men i Sydafrika er de socialøkonomiske systemer og fattigdom problemet.
Der er intet arbejde udenfor.
Eksempelvis går de til gangsterne,
når de har brug for at få mad på bordet.
Og nogle af dem, især gangsterne, har intet…
…i livet.
Dette lukkede fængsel er nyt,
så hvad er forskellen fra før?
Før var der ingen rehabilitering.
For mange år siden…
…låste og åbnede vi bare dørene.
Nu har vi fået mange ændringer i kriminalforsorgen.
Vi er gået fra at straffe til at rehabilitere.
Nogle kommer og ændrer sig. De vil ikke være gangstere.
Så får vi dem ud.
Vi tager dem i hånden og forsøger at rehabilitere dem
og støtte dem, så de kan gå ud og være lovlydige borgere igen.
Jeg er nået til enden på mit ophold i Brandvlei-fængslet.
Bandekultur er uundgåeligt i sydafrikanske fængsler.
Number Gangs sørger måske for fred blandt gadebanderne, når de sidder inde,
men det gør det sværere for myndighederne at rehabilitere dem.
Det er umuligt at komme til livs.
Når først de er mærket som en 26'er, 27'er eller 28'er,
vil det forfølge dem resten af deres liv.
Tekster af: Jesper Sodemann