‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫״נוק״, בית הסוהר השמור בגרינלנד,‬
‫שנפתח לפני ארבעה חודשים בלבד,‬
‫מכיל בתוכו את הפושעים‬ ‫המסוכנים ביותר במדינה.‬
‫זה הסלים במהירות.‬
‫על המקום החלטתי שהוא ימות.‬
‫בעבר, הפושעים המסוכנים ביותר בגרינלנד‬ ‫נשלחו לכלא בדנמרק,‬
‫ששלטה במדינה בעבר.‬
‫עתה, לראשונה, הם ירצו את עונשיהם‬
‫בבית הסוהר השמור הראשון בתולדות גרינלנד.‬
‫אתה מרגיש שאתה נענש?‬
‫בשבילי זה פשוט מלון.‬
‫זה ניסוי אמיץ בגישה הומנית.‬
‫אני לא חושבת שהמצב ישתפר‬
‫אם פשוט נכלא אנשים ונשליך את המפתח.‬
‫אבל בקהילה המגובשת הזאת,‬
‫האם יוכלו הפושעים המסוכנים ביותר במדינה‬
‫להישלט בידי סוהרים שגדלו לצדם?‬
‫אני חושבת שהם מפחדים מהאסירים.‬
‫אתה מפחד מהסוהרים?‬
‫מה מצחיק כל כך?‬
‫שמי רפאל רואו.‬
‫אני מבלה שבוע בבית הסוהר השמור הזה.‬
‫זו לא הפעם הראשונה שלי מאחורי הסורגים.‬
‫הורשעתי בבריטניה ברצח אותו לא ביצעתי,‬
‫ונידונתי למאסר עולם‬ ‫ללא אפשרות לשחרור מוקדם.‬
‫נדרשו לי 12 שנים ארוכות כדי לטהר את שמי.‬
‫כעת, אני מסייר בעולם‬ ‫כדי לגלות איך נראים החיים‬
‫בתוך בתי הסוהר הקשים בעולם.‬
‫גרינלנד, האי הגדול בעולם.‬
‫אך גרים בו רק 57,000 בני אדם.‬
‫אך למרות יופיה,‬ ‫למדינה הארקטית הזו יש עבר אפל.‬
‫תחת שלטונה הקולוניאלי של דנמרק,‬
‫הציידים המסורתיים שחיו כאן‬
‫אולצו להתגורר בעיירות,‬
‫מה שהוביל להרס דרך החיים שלהם,‬ ‫ולרצף של בעיות חברתיות.‬
‫כיום, שיעור הפשיעה האלימה ועבירות המין‬ ‫בגרינלנד הוא בין הגבוהים בעולם,‬
‫ושיעור מעשי הרצח כפול מזה שבארה״ב.‬
‫עם זאת, ישנם רק 148 שוטרים במדינה כולה.‬
‫אני נמצא בנוק, יישוב קטן‬
‫שבו כולם מכירים את כולם.‬
‫אני מצטרף לסיור של כוח השיטור‬ ‫בקהילה המגובשת הזאת.‬
‫אני רוצה לדעת איך זה לאכוף את החוק‬
‫כשאתה מכיר את רוב האנשים שאותם אתה משטר.‬
‫אלוהים.‬
‫התקבל דיווח על תקיפה אלימה.‬
‫רואים בבירור מי הוא, למרות הכובע. אתם בטח…‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מכירים אותו. נלך לעצור אותו.‬
‫השוטרים יוצאים לאתר את התוקף.‬
‫מה לדעתכם ייחודי לשוטרים בגרינלנד?‬
‫טוב, אנחנו מכירים כמעט את כולם.‬
‫אולי למדתם איתם בבית הספר.‬ ‫-כן.‬
‫לפעמים זה קורה.‬ ‫-טוב.‬
‫לפעמים זה טוב שמכירים את האנשים,‬
‫כי ככה קל יותר לדבר איתם,‬
‫ולהרגיע אותם,‬
‫כשהם מכירים את האדם שבא לעצור אותם‬ ‫או לדבר איתם.‬
‫כעת מוטל על השוטרים למצוא את התוקף,‬
‫אבל בקהילה הקטנה הזו,‬ ‫הם לא זקוקים לזמן רב.‬
‫לאחר שיילכד, הוא עשוי להישלח למאסר.‬
‫עד עכשיו לא היה בית סוהר שמור בגרינלנד.‬
‫פושעים אלימים נשלחו לדנמרק‬ ‫וריצו את עונשם שם.‬
‫עכשיו יש, ‬
‫ואנשים כאלה, שתוקפים ללא התגרות,‬
‫עשויים להגיע לבית הסוהר החדש‬ ‫כאן בנוק, בירת גרינלנד.‬
‫אבלה שבוע בבית הסוהר החדיש הזה.‬
‫הוא נפתח רק לפני ארבעה חודשים,‬
‫ונמצאים בו האסירים המסוכנים ביותר במדינה.‬
‫בנו בית סוהר חדש כאן, בגרינלנד,‬
‫מפני שחשבו שהאסירים הגרינלנדיים‬
‫צריכים לרצות את עונשיהם כאן, במדינה שלהם,‬
‫ובתוך הקהילה שלהם.‬
‫זה הימור גדול.‬
‫האם המדינה הזאת,‬ ‫שבה הסוהרים והאסירים גדלו באותה קהילה,‬
‫מוכנה לטפל בפושעים האלימים ביותר שלה?‬
‫אני רואה רק סלעים ושלג.‬
‫ואת הים. וזה מראה יפהפה,‬
‫וזו תזכורת למה שיחסר להם,‬
‫בייחוד אלה שירצו עונשי מאסר ממושכים.‬
‫הנה בית הסוהר.‬
‫הנה הוא.‬
‫יש לי דפיקות לב.‬
‫אני קצת חושש, כי אני לא יודע למה לצפות.‬
‫בפנים נמצאים עבריינים כבדים.‬
‫רוב הסוהרים הם בני המקום,‬
‫שעברו הכשרה רק לאחרונה,‬
‫אך לא כולם.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫את פניי מקבל קרסטן,‬
‫אחד מקומץ של סוהרים מנוסים‬ ‫שמכינים את בית הסוהר.‬
‫אני מסיר את האזיקים.‬
‫אתה צריך להתפשט לחלוטין.‬
‫תרוקן את הכיסים.‬
‫לתת לך את השעון שלי?‬ ‫-כן.‬
‫פתח את הפה. תוציא לשון.‬
‫כן. בסדר גמור.‬
‫לך.‬
‫אתה יכול להתלבש עכשיו.‬
‫מה אתה מחפש כשאתה‬ ‫עורך חיפוש בבגדים של אסיר?‬
‫טלפונים ניידים. כלי נשק. חשיש.‬
‫חשיש הוא הסם העיקרי?‬
‫זה הסם העיקרי, כן.‬
‫טוב.‬
‫הפתעת אותי מיד, לא בגלל שהיית אגרסיבי,‬
‫אלא בגלל שלחצת לי את היד.‬ ‫-כן.‬
‫וזה עורר בי אי־נוחות.‬ ‫-כן.‬
‫כל אסיר שמגיע הנה,‬ ‫אנחנו לוחצים לו את היד.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בית הסוהר החדש יכול להכיל 48 אסירים בלבד.‬
‫בוא איתי בבקשה.‬
‫רוב האסירים הוחזרו מדנמרק,‬ ‫והם מסוכנים ביותר.‬
‫אבל אני מובל לתא שלי בידי סוהר חדש,‬
‫שמעולם לא עבד בבית סוהר בעבר.‬
‫ואם תבוא אחריי הנה…‬
‫יש פה אפילו מעלית!‬
‫אני מרגיש כמו בבניין דירות, לא כמו בכלא.‬
‫אבל כבר…‬
‫האווירה במקום הזה, העיצוב של המקום הזה,‬
‫המראה, הריח, הריקנות של המקום הזה‬
‫פרקו אותי מנשקי.‬
‫המצחיק הוא שזה נועד להיות מרגיע, בשביל…‬
‫אתה יודע, האסיר שיתגורר כאן.‬
‫אני בדרכי לאגף השמור ביותר: אגף A.‬
‫כאן נמצאים האסירים שנחשבים כמסוכנים ביותר.‬
‫כאן אתה תתגורר.‬
‫זה האגף?‬
‫כן.‬
‫לעבור מכאן?‬
‫כן, תיכנס מכאן.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים. תראו.‬
‫טוב, זה לא נראה כמו אגף בכלא,‬
‫או לפחות לא כמו אגף…‬
‫שאני ראיתי.‬
‫אני לא יודע אם ציפיתי‬ ‫להיכנס הנה בחזה נפוח,‬
‫אתה יודע, מוכן לקרב…‬
‫טוב.‬
‫אז זה התא שלי?‬ ‫-כן.‬
‫בינתיים, כל מה שראיתי היה חדש לגמרי.‬
‫טוב.‬
‫יש פה טלוויזיה, מנורה, ארונות, מקרר, חלון…‬
‫מקלחת ואסלה. כלומר…‬
‫יחסית לתא בבית סוהר,‬
‫קשה לבקש הרבה יותר מזה.‬
‫אתם עשויים לחשוב שזה היצע נדיב מדי לאסיר‬
‫שאשם בפשע.‬
‫שלום.‬
‫אתה האסיר החדש.‬
‫נכון. מה שלומך? אני רפאל.‬ ‫-קאלי.‬
‫רפאל?‬ ‫-רפאל, כן.‬
‫מאיפה אתה?‬ ‫-אני מלונדון.‬
‫לונדון?‬ ‫-לונדון, כן.‬
‫ואתה? אתה מגרינלנד?‬
‫כן, גרינלנדי טהור.‬
‫טוב. ואתה כאן, באגף הזה?‬
‫כן, אני השכן שלך. אני גר ליד.‬ ‫-טוב.‬
‫קצת מוזר לי מאז שהגעתי.‬
‫האווירה פה שונה מאוד לעומת בתי סוהר אחרים.‬
‫מפני שהוא שונה.‬
‫שם הסוהרים…‬
‫לא, כל הסוהרים פה חדשים.‬
‫הם לא ממש יודעים מה הם עושים.‬
‫לכן, כששמענו שתבוא הנה, חשבנו ״מה״…‬
‫טוב.‬ ‫-הם נראים נחמדים, אבל…‬
‫תעשה לי היכרות, כי אני לא…‬ ‫-בטח.‬
‫דבר ראשון שאני רוצה להראות לך…‬ ‫אתה יודע מה זה?‬
‫סימני חריכה של סיגריות? אנשים פשוט…‬
‫לא. חשיש.‬
‫אה, אנשים גלגלו ג׳וינטים?‬
‫זה שגר כאן הוא בעצם אחי.‬
‫אחיך?‬ ‫-כן. הוא היה כאן.‬
‫כל סימני החריכה האלה…‬
‫כי הוא היה יושב פה ו… מערבב.‬
‫וכשקצת חשיש נופל לרצפה…‬
‫זה חרך…‬ ‫-הוא דרך על זה ונשאר סימן.‬
‫אני מופתע מהפתיחות שבה‬ ‫חבריי לאגף מדברים על הסמים כאן.‬
‫אתה מכבס לעצמך, או שזאת עבודה?‬
‫לא, זאת עבודה.‬
‫זה התפקיד שלי, לנקות פה. אבל…‬
‫אז אתה המכבס? אתה מכבס לאנשים?‬
‫כן.‬
‫בית הסוהר משלם לך לעשות את זה.‬ ‫-כן.‬
‫כמה משלמים לך על זה?‬
‫אני מקבל רק…‬
‫12 קרונות לשעה.‬
‫אז…‬
‫אבל זה מספיק לך בשביל‬ ‫לקנות מה שאתה צריך?‬
‫ממש לא.‬ ‫-לא?‬
‫מותר לך גם שישלחו לך כסף?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אם אתה רוצה לחיות פה,‬ ‫ולחיות פה טוב,‬
‫אתה צריך לסחור במשהו. אתה יודע?‬
‫אתה צריך לסחור במשהו? במה למשל?‬
‫כל דבר, מחשיש ועד…‬
‫טוב, כל דבר שאפשר לסחור בו.‬ ‫-טוב.‬
‫אז זה האזור המשותף,‬ ‫שבו אפשר לשבת ולדבר, ו…‬
‫כן. לראות טלוויזיה,‬ ‫ואנחנו יושבים פה ואוכלים.‬
‫האווירה כאן נינוחה מאוד,‬
‫אבל האנשים האלה הם פושעים מסוכנים,‬ ‫ואין אף סוהר בסביבה.‬
‫משאירים אתכם כאן…‬ ‫אין כאן סוהר איתכם כל הזמן?‬
‫לא.‬
‫הסוהרים שומרים מרחק.‬
‫מדיניות בית הסוהר היא לעודד את האסירים‬ ‫לבשל לעצמם,‬
‫מפני שזה מפתח את עצמאותם.‬
‫אחד מהם, מרשל, הציע להכין לי כריך.‬
‫כן.‬ ‫-וכמה זמן תישאר בכלא?‬
‫אין לי תאריך שחרור.‬
‫באיזה פשע הורשעת,‬
‫אם אין לך תאריך שחרור?‬
‫הכיתי סוחר סמים.‬
‫קניתי חשיש, והסוחר התנהג כמו מניאק.‬
‫עד כמה כיסחת אותו?‬
‫הכנסתי לו אגרוף בעורף,‬ ‫הוא איבד את ההכרה, ופשוט הלכתי משם.‬
‫היית בכלא לפני כן?‬
‫כן.‬
‫תקפתי שוטרים,‬
‫סוהרים ואנשים אחרים.‬
‫כן.‬
‫מרשל הובא הנה מבית סוהר בדנמרק‬ ‫לפני שישה שבועות.‬
‫אני רוצה לדעת אם החזרה לקהילה שלו‬
‫עוזרת לו.‬
‫שלחו אותך הנה, או שביקשת לחזור הנה?‬
‫שאלו אותי אם אני רוצה לחזור.‬
‫אני גרינלנדי, אז כמובן אמרתי שכן.‬
‫יש לך קרובים כאן? אחים ואחיות?‬
‫אני אחד מתשעה ילדים.‬
‫אחי הקטן הוא שוטר. כל האחרים עובדים.‬
‫יש לך אח שוטר?‬
‫אז אתם משני צדי המתרס. נכון?‬
‫הוא עצר אותך פעם?‬
‫לא.‬
‫השוטרים של סימיסמיוט‬ ‫היו מחפשים אותי כל הזמן,‬
‫חמושים ומשוריינים מכף רגל ועד ראש.‬
‫למה אתה כזה אדם אלים?‬
‫אולי בגלל שחטפתי הרבה מכות כשהייתי קטן.‬
‫בכל פעם שהייתי גונב כסף, הייתי חוטף מכות.‬
‫אתה מפחד מהסוהרים?‬
‫לא.‬
‫הסוהרים כאן שונים מהסוהרים בדנמרק?‬
‫בטח.‬
‫מה מצחיק כל כך?‬
‫כן, הם שונים מאוד.‬
‫אתה מתכוון שהם נאיביים?‬
‫כן.‬
‫בדנמרק הייתי שולט בהם,‬
‫אבל כאן אני כבר לא רוצה לעשות את זה.‬
‫נראה שהמעבר לגרינלנד‬ ‫משנה את יחסו של מרשל לסמכות.‬
‫אני פשוט לא מבין מה לחשוב על המקום הזה.‬
‫אני לא יודע מה לחשוב.‬
‫זה לא דומה לאגף בכלא. זה…‬
‫אני כל הזמן אומר ״מטריד״.‬
‫זה מקום נוח מדי.‬
‫ואז פגשתי את מרשל.‬
‫הוא, וכל האסירים האחרים,‬ ‫תוארו כאנשים מסוכנים.‬
‫גרינלנד לוקחת בחזרה‬ ‫את האסירים המסוכנים ביותר שלה‬
‫מדנמרק,‬
‫ואני באמצע של כל זה.‬
‫השעה 21:00, וכולם ננעלים בתאים עד למחרת.‬
‫אני יכול לעשות מקלחת,‬
‫אני יכול לקחת שתייה קרה מהמקרר,‬
‫אבל אני לא יכול לצאת בדלת הזאת‬ ‫אחרי תשע בערב.‬
‫אני במקום שיכול לשגע אותך‬
‫בגלל ההגבלות שבו.‬
‫- יום 2 -‬
‫זה הבוקר הראשון שלי,‬ ‫ועליי להשתמש במפגש טיפולי.‬
‫איך הולך? מתכוננים לחג המולד?‬
‫מתכוננים לחג המולד?‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-טוב.‬
‫ומה תעשה בזה?‬
‫אתלה את זה.‬
‫תתלה על הקיר?‬ ‫-כן.‬
‫אז מי ארגן את זה?‬
‫זה משהו שאת ארגנת?‬ ‫-כן.‬
‫באת מבחוץ, או שאת עובדת פה?‬
‫אני עובדת פה.‬
‫טוב. וגם את?‬ ‫-כן, אני עובדת סוציאלית.‬
‫שגם אני אכין קישוטים?‬
‫כן, אתה יכול.‬
‫אז מדובר פה רק בקישוטים,‬
‫או שזה טיפולי?‬
‫אנחנו נכנסים לרוח חג המולד.‬
‫טוב. זה בהחלט הומני מאוד.‬
‫אני לא בטוח שזה דבר טוב,‬ ‫כי זה מזכיר לך מה נלקח ממך. לא?‬
‫נחמד מאוד מצדך. תודה, קאלי.‬
‫זה חם.‬
‫טוב.‬
‫אז את מתנדבת?‬ ‫-לא.‬
‫אני מורה.‬
‫אה, מורה.‬
‫את מלמדת בכלא, או מחוץ לכלא?‬
‫בחוץ.‬ ‫-טוב.‬
‫בעצם, היא הייתה מורה בבית הספר שלי.‬
‫כן? אז הכרת אותו בתור בחור צעיר?‬
‫כן.‬ ‫-כשהייתי חרא קטן, כן.‬
‫הוא עדיין חרא קטן?‬
‫לא. הוא נחמד.‬
‫זה ממש מטורף.‬ ‫אז הכרת אותו עוד כשהוא היה בחור צעיר.‬
‫את יודעת מה הרקע שלו.‬ ‫-כן.‬
‫אז מה דעתך על בית הסוהר החדש הזה?‬
‫הוא די דומה למלון.‬
‫זה דבר טוב או רע?‬
‫אני חושבת שזה טוב.‬
‫הכוונות כאן ללא ספק טובות,‬
‫אבל זה לא באמת טיפול שיקומי.‬
‫וזו דינמיקה מורכבת,‬
‫כשהאסירים מכירים את עובדי הכלא עוד מילדות.‬
‫ואז אני רואה אסיר וסוהר מעשנים סיגריה יחד,‬ ‫כמו חברים ותיקים.‬
‫לא הכרנו. אני רפאל. נעים מאוד.‬
‫מיקאל.‬ ‫-מיקאל.‬
‫זה חדר עישון.‬ ‫-כן.‬
‫אסור לעשן בחדרים.‬ ‫-לא.‬
‫אסור להחזיק טבק בחדרים.‬
‫רק אם מגניבים פנימה.‬ ‫-זה בסדר מבחינתי. אני לא מעשן בפנים.‬
‫זה לא טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז כמה זמן אתה כבר בכלא?‬
‫שבעה חודשים.‬
‫נשארו לי שנה ועשרה חודשים.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫במה הורשעת?‬
‫הברחתי חשיש מדנמרק לגרינלנד.‬
‫סחר בסמים.‬ ‫-כן.‬
‫הוא כופר בהאשמה.‬
‫יש לו שבועיים לחשוב‬ ‫אם הוא רוצה להגיש ערעור.‬
‫נכון.‬ ‫-טוב. ואתה מתכוון לעשות את זה?‬
‫אנסה. קודם אדבר עם עורך הדין שלי מדנמרק.‬
‫אבל אתה סוחר סמים?‬ ‫-לא.‬
‫לפעמים, אולי קצת.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. זה מספיק טוב.‬ ‫-כן.‬
‫״אני לא סוחר סמים, אבל לפעמים אולי כן.״‬
‫בדיוק.‬
‫טוב. היית פעם בכלא?‬
‫כן. עשרה חודשים, מ…‬
‫קוקאין ואמפטמין.‬
‫אז שוב סמים.‬ ‫-כן.‬
‫סחר.‬ ‫-כן.‬
‫סוחר סמים מקצועי.‬ ‫-כן.‬
‫איך בית הסוהר הזה, לעומת דנמרק?‬
‫זה בית סוהר חדש.‬
‫המערכת עוד לא עובדת.‬ ‫-לא.‬
‫אז זה לא כל כך טוב, ש…‬
‫הסוהרים בסדר, ובחוץ טוב מאוד.‬
‫החדר הזה טוב. יותר טוב מבדנמרק.‬
‫מפגשים כאלה של סוהרים ואסירים‬
‫לא מתרחשים בבתי סוהר בדרך כלל.‬
‫במטבח, זו שעת ארוחת הצהריים,‬
‫ואני רוצה לשמוע עוד על השכן שלי, קאלי.‬
‫כמה זמן אתה כבר כאן?‬
‫כשהגעתי הנה, כבר הייתי שבע שנים בכלא.‬
‫טוב.‬ ‫-אז…‬
‫בדנמרק?‬ ‫-כן.‬
‫אז אתה אחד האסירים שהובאו מדנמרק.‬ ‫-כן.‬
‫רצית לחזור?‬ ‫-כן.‬
‫זאת העיר שלי. זאת המדינה שלי.‬
‫האוויר… זה שלי.‬
‫איך היה בית הסוהר שהיית בו בדנמרק?‬
‫ההבדל הכי בולט הוא‬ ‫שקיבלנו יחס הרבה יותר טוב‬
‫בדנמרק, לעומת כאן.‬
‫בדנמרק, הם מדברים יותר.‬
‫דואגים לך.‬
‫אם יש לך יום רע, הסוהרים באים ואומרים,‬
‫״שלומך טוב? אתה רוצה לצאת? בוא נצא.״‬
‫״אכלת?״‬
‫דואגים לך אם יש לך בעיה.‬
‫בגלל שהם מנוסים ומיומנים,‬
‫ומטפלים באנשים כמוך כל הזמן.‬ ‫-כן.‬
‫אם אני מתעצבן, שואלים אותי,‬ ‫״למה אתה כועס״.‬
‫״בבקשה, ספר לי.״ ואז הם עוזרים.‬
‫הסוהרים מתרחקים מאיתנו‬ ‫ואנחנו מתרחקים מהם.‬
‫אם אזמין אותם לבוא ולאכול איתי,‬
‫הם יפחדו. הם לא ידעו מה לעשות.‬
‫הם פשוט יעמדו שם…‬
‫״אני לא יודע אם מותר לי.״ ואז הם ילכו.‬
‫ואם אגיד להם שאני ביום לא טוב, שאני עצוב,‬
‫זה מסוכן.‬
‫הם עלולים לנעול אותי בפנים.‬
‫בדנמרק התייחסו אליי יפה.‬
‫מה האגף הזה?‬
‫לכל היותר תקיפה.‬
‫גניבה בנסיבות מחמירות.‬
‫כל מיני דברים קטנים, ורצח.‬
‫בעצם, אני היחיד. אז…‬
‫אז אתה הורשעת ברצח?‬ ‫-כן.‬
‫מה קרה?‬
‫גדלתי בבית יתומים.‬
‫הייתי במצב גרוע.‬
‫והחברים שלי מתו כל הזמן,‬
‫אחד אחרי השני.‬
‫מתו?‬ ‫-כן. התאבדו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זאת בעיה רצינית כאן, בגרינלנד.‬
‫אני לא יודע למה. אנשים פה מתים כל הזמן.‬
‫ניסיתי לדבר על זה, אבל…‬
‫השיטה הגרינלנדית הארורה הזאת‬ ‫היא לשמור דברים בבטן.‬
‫אנחנו לא מדברים על דברים.‬
‫כל הגרינלנדים מסתובבים ואומרים…‬
‫״אין לנו פה שום בעיה.״‬
‫״זאת המדינה הכי יפה בעולם.״‬
‫כן… תזדיינו.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אנשים מתים כל הזמן.‬
‫התאבדות, התעללות בילדים…‬
‫יש בעיה קשה של אונס.‬
‫החלק של ההרג היה הכעס. השנאה.‬
‫השנאה,‬
‫כלפי האנשים שלי,‬
‫בזמנו. אז חשבתי…‬
‫״טוב, כולם נוטשים אותי כל הזמן,‬
‫אז או שאתאבד,‬
‫או שאהרוג מישהו אחר.״‬
‫והאיש שהרגת?‬
‫הוא היה זר לך?‬
‫לא הכרתי אותו.‬ ‫הייתי במסיבה עם חברים שלי,‬
‫ודיברנו על… דיברנו פוליטיקה.‬
‫אני משתייך לצד הקומוניסטי.‬
‫ו…‬
‫המצב הסלים במהירות, אז…‬
‫על המקום החלטתי,‬
‫״הוא אויב של האנשים שלי.‬
‫הוא ימות.״‬
‫אז הרגתי אותו.‬
‫לא ממש הבנתי מה אני עושה.‬
‫נשלטתי לחלוטין בידי שנאה וכעס.‬
‫לא ראיתי בעיניים. לא חשבתי.‬
‫הבעיה שלי היא שכשאני כועס,‬ ‫אני לא רואה ממטר.‬
‫אני לא חושב, אני לא מרגיש…‬
‫איך הרגת אותו?‬
‫הרבצתי לו וזרקתי אותו מהגג.‬
‫הכית אותו בידיים חשופות?‬ ‫-כן.‬
‫זה… החל מאותו יום, נהייתי מטורף.‬
‫כבר לא היה לי אכפת משום דבר.‬
‫זה שונה כשמדברים על זה עכשיו, אתה יודע?‬
‫תודה ששיתפת אותי בזה.‬
‫אני מניח שאחרי שבע שנות מאסר,‬ ‫השלמת עם מה שעשית,‬
‫אבל השאלה החשובה: אתה מתחרט שעשית את זה?‬
‫כמובן. בכל יום.‬ ‫-אתה מביע חרטה?‬
‫בכל יום.‬
‫בכל יום אני מסתכל על עצמי בראי,‬
‫ויש לי פה קול קטן שאומר ״אתה רוצח״.‬
‫למשך שארית חיי.‬
‫בינתיים, אין תאריך סיום לכליאה של קאלי.‬
‫הוא מרצה עונש בלתי מוגבל.‬
‫נראה שנותרה לו עוד דרך ארוכה‬ ‫עד שישלים עם השדים שבתוכו.‬
‫- יום 3 -‬
‫בית הסוהר נוק הוא אמנם בית סוהר שמור‬
‫ובו האסירים המסוכנים ביותר בגרינלנד,‬
‫אך כדי לסייע בשיקומם,‬
‫אסירים שהתנהגותם טובה‬ ‫מורשים לצאת מהכלא ולעבוד בעיר.‬
‫יש לי פגישה עם בחור בשם ניקולאי,‬
‫שמורשה לעזוב את הכלא מדי יום ולעבוד בחוץ,‬
‫והוא הזמין אותי לבוא למקום העבודה שלו.‬
‫זה פרוגרסיבי, נכון? כלומר…‬
‫ניקולאי.‬ ‫-כן.‬
‫היי. רפאל.‬
‫בוקר טוב. נעים להכיר.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫הבנתי שאוכל לבוא איתך לעבודה שלך הבוקר.‬
‫השעה מוקדמת…‬ ‫-כמובן.‬
‫זה משהו שאתה עושה מדי יום?‬ ‫-כן.‬
‫מדי בוקר,‬ ‫ניקולאי יוצא את שערי בית הסוהר השמור‬
‫ונוסע לעבודה במספנה.‬
‫מתי התחלת לעבוד כאן?‬
‫קצת אחרי שגזרו עליי את העונש.‬
‫איך התקבלת לעבודה?‬
‫אחד החברים שלי כאן עובד שם.‬ ‫-טוב.‬
‫אז החלטתי ללכת על זה.‬
‫אתה מרוויח? משלמים לך?‬ ‫-משלמים לי.‬
‫האמת, משלמים לי לא רע.‬
‫אני מרוויח יותר מהסוהרים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הם מודעים לזה?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫וואו. אז הכלא משתלם.‬
‫כן. כך מתברר.‬
‫אז הגענו.‬
‫הכלא מאפשר לניקולאי לצבוע ספינות בנמל‬
‫כדי לעזור לו להשיג עבודה אחרי שישתחרר.‬
‫זו הבעת אמון גדולה באסיר.‬
‫מעבר לפינה נמצאת הספינה.‬
‫אתה רואה?‬
‫זאת הספינה שאתם עובדים עליה?‬ ‫-כן.‬
‫האדים פה חזקים מאוד, לא?‬ ‫-כן.‬
‫הרגע פתחתי את זה.‬ ‫אבל אני רגיל, אני לא מריח את זה.‬
‫עמדתי להגיד. אתה לא,‬ ‫אבל אני מתחיל להתמסטל מזה.‬
‫כן. טריפ בחינם.‬
‫ניקולאי עסוק. זה מה שהוא עושה.‬
‫הוא יוצא מהכלא והולך לעבוד.‬
‫זה מעניין, כמה אנשים יודעים,‬ ‫מלבד אלה שבעבודה…‬
‫הוא לא רק עובד פה,‬ ‫גם מותר לו להגיע לעיירה.‬
‫הוא לא נראה כמו פושע,‬ ‫כי אין לפושעים מראה מיוחד.‬
‫הוא הולך ברחוב כמו כל אחד אחר,‬
‫אבל בסוף היום, הוא צריך לחזור לכלא.‬ ‫מעטים יודעים את זה.‬
‫איך מגיע אדם כמוך לכלא?‬
‫תפסו אותי מנסה להבריח שלושה קילו חשיש,‬
‫מדנמרק לכאן.‬
‫מה, אתה סוחר סמים?‬ ‫-כן.‬
‫כמה שווה ברחוב כמות כזאת של חשיש?‬
‫מעל מיליון.‬
‫אז שווה ערך למיליון ליס״ט של…‬
‫זה השווי שלו ברחוב.‬ ‫-כן.‬
‫זה הרבה כסף.‬
‫איזה עונש גזרו עליך על כמות כזאת של סמים?‬
‫שנתיים וחודשיים.‬
‫זו הפעם הראשונה שלך בכלא?‬
‫לא.‬ ‫-טוב.‬
‫בדנמרק, ישבתי בכלא על גניבת מכוניות.‬
‫טוב.‬
‫היית מתאר את עצמך כעבריין מקצועי?‬
‫עסקתי בפשע פה ושם, אבל לא ישבתי הרבה בכלא.‬
‫בגלל שלא תפסו אותך, נכון?‬ ‫-בדיוק, כן.‬
‫אבל עכשיו אני בן 35,‬
‫ויש לי שני ילדים שאני צריך לדאוג להם.‬
‫אחרי שכל זה ייגמר, אני סיימתי.‬
‫סיימת.‬ ‫-כן, סיימתי.‬
‫זה הפיתוי? זה פשוט…‬
‫לטוס במחלקה ראשונה,‬ ‫מלונות פאר, הרבה חופשות…‬
‫זה מה שבא עם הסמים.‬ ‫-כן.‬
‫וזה משהו שתיאלץ לוותר עליו עכשיו?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫איך תפסו אותך?‬
‫זה היה במזוודה שלי.‬
‫באופן גלוי כל כך?‬ ‫-כן.‬
‫הסוד הוא בצורת האריזה.‬ ‫הכלבים לא מריחים את זה.‬
‫זה פשוט…‬
‫אל תחשוף יותר מדי פרטים.‬ ‫-טוב.‬
‫אני יודע.‬
‫איך זה להיות במאסר בבית הסוהר החדש? כי…‬
‫אתה עדיין סגור בתוכו בלילות.‬
‫אתה לא יכול לצאת מבית הסוהר אחרי…‬ ‫שש בערב, אמרת?‬
‫הם באים ונועלים את השער הראשי בלילה.‬
‫מותר לך להסתובב בתוך בית הסוהר.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מרגיש שאתה בעונש?‬
‫לא.‬ ‫-אין לך תחושה של בית סוהר?‬
‫זה כמו מלון.‬
‫מבחינתי, אני מגיע לשם, הולך לישון,‬ ‫ויוצא שוב בבוקר.‬
‫מבחינתי, זה מלון.‬
‫טוב, תודה שסיפרת את סיפורך.‬ ‫-בבקשה.‬
‫וניפגש בהמשך.‬
‫כן. טוב, סבבה.‬ ‫כנראה אחזור לשם בסביבות חמש.‬
‫טוב.‬ ‫-אבל אצא שוב בשש.‬
‫יש לי דייט הערב.‬
‫נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסצנת הדייטים. טוב.‬
‫אתה יודע איך זה עם הבנות.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, ניקולאי. להתראות.‬
‫כן, להתראות.‬
‫נראה שאין הרבה טעם‬ ‫לכלוא את ניקולאי בלילות,‬
‫במימון כספי ציבור,‬
‫כשמותר לו לבוא וללכת כאוות נפשו.‬
‫מימיי לא ראיתי דבר כזה.‬
‫בית הסוהר הזה הוא בהחלט‬ ‫סידור נוח מבחינתו.‬
‫הוא אמר לי, לפני שיצאתי, שיש לו דייט הערב.‬
‫הוא אסיר שמרצה עונש מאסר,‬ ‫אבל הוא יוצא לדייט.‬
‫שיקום אסירים זה חשוב מאוד,‬
‫אבל מנקודת מבטו,‬
‫מדובר בקייטנה.‬
‫אני שוב באגף A‬ ‫בחברת הרוצח המורשע, קאלי.‬
‫לו אסור לצאת לעיירה.‬
‫במקום זאת, מצפה לו ערב נוסף בתא שלו.‬
‫זה התא שלי.‬
‫הוא מבולגן כש…‬
‫זה החלל שלך. תעשה מה שבא לך.‬
‫זאת הטלוויזיה שלך?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו רק שלושה ערוצים שפועלים.‬
‫בטלוויזיה?‬ ‫-כן.‬
‫חרא של ערוצים. משדרים חרא.‬
‫זה נגן הבלוריי שלי.‬
‫כן? יש לך DVD?‬ ‫-בלוריי.‬
‫וזה הפלייסטיישן שלך?‬ ‫-כן.‬
‫כי בטח יהיו אנשים שיגידו‬ ‫״צריך להעניש אותו״,‬
‫״לא צריך להרשות לו דברים כאלה״.‬
‫טוב, האנשים שחושבים ככה…‬ ‫לא יודעים כלום.‬
‫כי…‬
‫העונש…‬
‫הענישו אותי כשלקחו לי את החופש שלי.‬
‫בזמן שקאלי מראה לי את הפלייסטיישן שלו,‬
‫אני מבחין בטלפון סלולרי.‬
‫זה לא סמארטפון. זה טלפון של הכלא.‬
‫קיבלת אותו מבית הסוהר?‬
‫הוא לא מצלם תמונות, לא מתחבר לאינטרנט…‬
‫זה כמו טלפון רגיל.‬
‫טוב. זה ממש מדהים אותי,‬
‫כי העובדה שבית הסוהר…‬
‫מספק לך טלפון נייד,‬
‫שבאמצעותו אתה יכול לטלפן החוצה…‬
‫לא שמעתי על דבר כזה.‬
‫אני חושב שזה רעיון מצוין.‬
‫זה מוגבל, כי כמו שאמרת,‬ ‫אתה לא יכול לצלם,‬
‫אתה לא יכול להתחבר לאינטרנט…‬
‫אז למי אתה יכול להתקשר?‬
‫למשפחה שלי.‬
‫לאיזה מספר שאני רוצה.‬
‫הם מקשיבים. הם יודעים מה אתה אומר.‬
‫אה, מאזינים לשיחות שלך.‬ ‫-כן.‬
‫מותר לך גם לקבל שיחות נכנסות?‬ ‫-כן.‬
‫אז הקרובים יכולים להתקשר אליך?‬
‫בכל שעות היום?‬ ‫-כן. בחצות…‬
‫זה מרשים, אני מוכרח לומר.‬
‫זה ממש מציל חיים, כי…‬
‫כשהייתי בדיכאון בחצות,‬
‫לא היה לי עם מי לדבר, מלבד זה.‬
‫אז התקשרתי לאימא שלי, לאחי, למשפחה שלי.‬
‫אני יכול לדבר איתם,‬
‫והם יכולים לדבר איתי.‬
‫היכולת לדבר עם בני המשפחה בצורה כזאת‬
‫היא דבר טוב, מן הסתם;‬
‫ההבדל בין שיקום מוצלח‬ ‫לבין עתיד חסר תקווה.‬
‫- יום 4 -‬
‫זהו היום הרביעי.‬
‫אסירי אגף A מורשים לצאת למשך שעה ביום‬ ‫כדי להתעמל,‬
‫אז אנחנו יוצאים לעשות פעילות גופנית.‬
‫ובמקום קרוב כל כך לקוטב הצפוני,‬ ‫הכוונה היא לעדירת שלג.‬
‫לאסירים האלה אין מושג מתי הם ישוחררו,‬
‫והנופים המהממים של גרינלנד‬ ‫מספקים להם קצת נחמה.‬
‫רף, אתה חייב להבין…‬
‫התגעגענו לזה.‬
‫אנחנו רואים ספינות, כלבי ים…‬
‫לפעמים באים לווייתנים.‬
‫באמת?‬ ‫-ואנחנו רואים… כן.‬
‫זה טוב מאוד.‬
‫ולפעמים, כשאנחנו מסתכלים על זה,‬
‫אנחנו חושבים על אבותינו שהפליגו.‬
‫לפחות אני חושב.‬
‫נחמד לצאת החוצה, אתה יודע?‬
‫כן, אפילו כשקר.‬
‫ואפשר לשחק עם המכונה.‬
‫זה לעצלנים.‬
‫זה לתותחים.‬ ‫-טוב.‬
‫חשבתי שזאת הדרך הקלה. זה קשה!‬
‫תדחוף למטה.‬
‫זה מתחיל לעבוד.‬
‫זה לא קל.‬
‫הוא עושה את זה בסדר.‬
‫צריך לסלק את כל זה.‬
‫בשביל אסירים כמו קאלי,‬
‫שהיה כלוא בדנמרק,‬
‫זה חלק אינטגרלי מהזהות שלהם.‬
‫התגעגעתי לזה. זה הבית שלי.‬
‫זה מה שאתה זוכר?‬ ‫-כן. זה השלג הטוב.‬
‫ככה זה היה כשהיית קטן?‬
‫כן. תמיד אהבתי את השלג.‬
‫נשמע שהייתה לך ילדות מאושרת.‬
‫לא.‬ ‫-אבל היו גם חוויות טובות?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אבל הממסד דפק אותנו.‬
‫היה משבר במשפחה שלי.‬
‫אחי הגדול נהרג בתאונה.‬
‫מה קרה לו?‬
‫הוא טבע.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אז…‬
‫הכול קרס.‬
‫הוריי כבר לא יכלו לטפל בנו.‬
‫לקחו אותנו לבית יתומים.‬
‫באיזה גיל הגעת לבית היתומים?‬
‫בערך שבע.‬
‫ואז התחלת לאבד שליטה?‬
‫כמובן. התגעגעתי לבית שלי.‬ ‫התגעגעתי להורים שלי.‬
‫הם היו אמורים לאסוף אותנו.‬
‫אבל אחר כך,‬
‫הצוות של בית היתומים בא ואמר‬
‫״לא, הם לא רוצים אתכם.‬ ‫הם לא אוהבים אתכם.״‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה היה שקר, כמובן. אימא שלי,‬
‫ההורים שלי, באו לבית היתומים‬ ‫וניסו לאסוף אותנו,‬
‫אבל פשוט גירשו אותם.‬
‫מי גירש אותם?‬
‫העובדים שם.‬
‫ומאיפה באו העובדים?‬
‫הם היו גרינלנדים בעצמם, או…?‬ ‫-מהמדינה.‬
‫אה, המדינה. הייתם…‬
‫טוב.‬
‫בתקופה שבה קאלי הוכנס למסגרת,‬
‫ילידי גרינלנד, כמו הוריו,‬
‫סבלו לעתים קרובות מאפליה,‬
‫ושלטונות דנמרק קבעו שהם הורים לא ראויים.‬
‫גישה זו גרמה נזק קשה לקאלי,‬
‫ולרבים אחרים, ילידי גרינלנד.‬
‫תיעבתי את המשפחה שלי בזמנו,‬
‫בגלל ששיקרו לי, והייתי ילד אז האמנתי.‬
‫וזה השפיע עלינו כל חיינו.‬
‫אתה יודע?‬
‫כשאומרים לך שהוריך לא אוהבים אותך…‬
‫אין לי שום מושג איך זה.‬
‫אתה בקשר עם המשפחה שלך,‬
‫עם הוריך, היום?‬ ‫-כן, עם כולם.‬
‫אני אוהב אותם.‬
‫הוריך באים לבקר אותך?‬ ‫-כן.‬
‫נראה שאתה חי בשלום עם עצמך.‬
‫אתה אדם אלים, ביצעת רצח מחריד…‬
‫טוב…‬
‫לעולם לא אסלח לעצמי על מה שעשיתי,‬
‫ו…‬
‫אני לא ממש יודע כרגע‬ ‫מה לעשות עם האשמה הזאת.‬
‫אבל ראיתי אסירים רבים אחרים‬ ‫שביצעו פשעים כאלה. הם יוצאים מדעתם.‬
‫ו…‬
‫אני לא רוצה לצאת מדעתי.‬ ‫ככה אני מקבל את זה.‬
‫אז היית אומר שהכלא שיקם אותך?‬
‫אני שיקמתי את עצמי.‬
‫למרות דבריו של קאלי,‬
‫אני חושש שאם יוחזר לחברה‬ ‫שפגעה בו בצורה קשה כל כך, לדעתו,‬
‫עלולה להקשות על שיקומו.‬
‫בינתיים, הופתעתי ממספרם הנמוך‬ ‫של הסוהרים בבית הסוהר הזה.‬
‫אבל היום אבלה זמן איתם.‬
‫ראשית עם קרסטן, אחראי האבטחה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫- יום 5 -‬
‫אז זה חדר הבקרה?‬ ‫-כן.‬
‫אני רואה שיש פה הרבה מסכים.‬
‫כן.‬
‫יש מצלמות בכל רחבי בית הסוהר.‬
‫אפשר לפתוח את השער מכאן,‬
‫ואפשר להדליק אורות ברחבי בית הסוהר.‬
‫בחוץ, אפשר לראות כל פינה.‬
‫אני חושב שזה בית הסוהר‬ ‫המתקדם ביותר בצפון אירופה.‬
‫מערכת מצלמות האבטחה אמנם מרשימה,‬
‫ובזכותה נדרש מספר נמוך יותר של סוהרים,‬
‫אך היא לעולם לא תחליף את התמיכה החשובה‬ ‫שאנשי הצוות יכולים לתת לאסירים.‬
‫לנה היא סוהרת דנית מסורתית‬ ‫שרגילה לשיטות העבודה הדניות.‬
‫לא נוח לה עם השיטות החדשות‬ ‫של בית הסוהר בגרינלנד.‬
‫איך משתווה בית הסוהר הזה, והשיטות שלו,‬
‫לשיטות הנהוגות בדנמרק?‬
‫אין פה שיטה.‬
‫כשהגענו, לפני חודשיים,‬
‫לא היה פה שום דבר.‬
‫שום מבנה?‬ ‫-שום מבנה.‬
‫שום משמעת?‬ ‫-לא.‬
‫ואז הם עושים שטויות.‬
‫מעשנים חשיש, ו…‬
‫דברים כאלה.‬
‫מה שמעניין מאוד בעיניי‬
‫זה המחסור בסוהרים.‬
‫את יודעת? יש פה תחושה של ריקנות.‬ ‫-כן.‬
‫אני רגיל לבתי סוהר ממושטרים. קמים בשבע,‬
‫חוזרים לתאים ב…‬ ‫-כן. אני אוהבת את זה.‬
‫זה לא קיים פה?‬ ‫-זה לא קיים פה. זה לא טוב.‬
‫נראה לי שבקהילה קטנה כל כך…‬
‫כן. זה לא עובד.‬
‫כן. כי חבר שלי לעבודה עשוי להיות שכן‬
‫של מישהו שיושב פה.‬
‫זה יכול להיות אבא שלו, אימא שלו…‬
‫את חושבת שזה…‬
‫גורם לסוהרים לחשוש מפני האסירים?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫אני חושבת שהם מפחדים מהאסירים,‬
‫בגלל שאחרי שהם מסיימים לעבוד פה,‬ ‫הם צריכים לגור בקרבתם.‬
‫כלא לא יכול לתפקד ככה, נכון?‬
‫לא.‬
‫את חושבת שזו טעות?‬
‫הקמת בית הסוהר הזה,‬
‫וכל הרעיון… את חושבת שזו טעות?‬
‫לא, אני חושבת שהרעיון‬ ‫של בית הסוהר הזה הוא בסדר.‬
‫אבל אני חושבת ש…‬
‫אם היית מביא סוהרים מדנמרק הנה,‬
‫יותר מארבעה…‬
‫אנחנו רק ארבעה כרגע.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה היה יכול לעזור מאוד.‬
‫זה לא ייאמן, מה שהיא סיפרה לי עכשיו.‬
‫העובדים פוחדים מהאסירים.‬
‫אין משטר. אין משמעת.‬
‫אני לא חושב שזה בגלל‬ ‫שהאסירים כה קשוחים ומסוכנים‬
‫שהם עלולים לפגוע בסוהר.‬
‫זה קשור יותר לעובדה שזו קהילה קטנה‬ ‫שבה כולם מכירים אחד את השני.‬
‫אז הם יודעים לעשות מניפולציות.‬
‫הם יודעים להפחיד בלי לאיים מפורשות,‬
‫כי אח שלהם עשוי להיות השכן של הסוהר,‬
‫ומספיק שאסיר יתקע בסוהר מבט,‬
‫או יעביר לו מסר מוצפן: ״אם לא תיתן לי‬ ‫מה שאני רוצה, אם לא תרשה לי…״‬
‫היא אמרה שמעשנים פה חשיש,‬ ‫ואין מה לעשות נגד זה.‬
‫והם עושים את זה בלי שום שליטה.‬
‫הכלא עוד בתחילת דרכו,‬
‫אבל חיוני לוודא שהסוהרים‬ ‫יהיו מכובדים ובעלי סמכות.‬
‫זו משימה קשה במקום‬ ‫שבו כולם מכירים זה את זה.‬
‫הנוף הקפוא שמחוץ לכתלי בית הסוהר‬
‫הוא תזכורת קבועה לתרבות הציד‬
‫שעומדת בבסיס זהותם של הגרינלנדים.‬
‫בית הסוהר הזה מנסה גישה רדיקלית‬
‫כדי לשמור על החיבור‬ ‫בין האסירים לבין המורשת שלהם.‬
‫הוא מאפשר גם לפושעים‬ ‫שהורשעו בעבירות חמורות‬
‫לצאת למסעות ציד.‬
‫אני יוצא בחברת אקו, אסיר,‬
‫שני סוהרים, ורובה ציד,‬
‫כדי לחפש כלבי ים.‬
‫הוא עומד להוציא את הרובה מתא המטען, ו…‬
‫האסירים יורשו להשתמש בו.‬ ‫אני אורשה להשתמש בו.‬
‫אני מקווה.‬
‫בוקר טוב. רפאל. נעים להכיר.‬
‫יונאס. נעים מאוד.‬
‫אנו יוצאים אל הפיורד,‬ ‫לאזור הידוע בכלבי הים שבו.‬
‫בשר כלבי ים הוא מאכל אהוב בגרינלנד.‬
‫אם נירה בכלב ים, הוא יישחט בו במקום,‬
‫והבשר יילקח בחזרה לבית הסוהר,‬ ‫שם יכינו ממנו ארוחת ערב.‬
‫נהגת לצוד לפני שנכנסת לכלא?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬ ‫-צדת כלבי ים?‬
‫כן.‬
‫הגענו לאתר הציד המועדף.‬
‫הרובה טעון ומוכן.‬
‫יש לו טווח של 2,000 מטרים.‬
‫עכשיו נותר רק לחכות.‬
‫כמה זמן אתה כבר בכלא?‬
‫שנה ושמונה חודשים.‬
‫ולאיזה עונש דנו אותך?‬
‫שמונה שנים.‬
‫למה נשלחת לכלא?‬
‫הרגתי בן אדם.‬
‫הרגת מישהו?‬ ‫-כן.‬
‫אחרי ששתיתי יותר מדי.‬
‫וכבר מרשים לך לצאת מבית הסוהר?‬ ‫זה מתירני למדי.‬
‫יהיו שיגידו שזה מופרז.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫טוב לי לצאת משם.‬
‫הוא היה מישהו שהכרת? חבר שלך?‬
‫זר. לא הכרתי אותו.‬
‫איך זה קרה?‬
‫הרבצתי לו, ו…‬
‫זרקתי אותו למים.‬
‫איך הוא הכעיס אותך כל כך?‬
‫אני לא יודע. אני לא זוכר.‬
‫עד סיפר מה עשיתי.‬
‫מה אתה מרגיש לגבי העובדה שהרגת מישהו?‬
‫אני בוכה,‬
‫ואני מדוכא חלק גדול מהזמן.‬
‫כן.‬
‫איך אתה רואה את עצמך כעת, כאדם?‬
‫כי האנשים בקהילה כאן רואים בך רוצח.‬
‫אולי, אם אתגבר על העובדה שהרגתי מישהו,‬
‫ואם אפגין התנהגות טובה, יהיה בסדר.‬
‫אני חושב, כן.‬
‫מדהים שמרשים לי לצאת להפליג‬
‫ולצוד שוב.‬
‫הפריבילגיה הייחודית הזאת מתאפשרת רק בעקבות‬
‫חזרתם של האסירים לארצם.‬
‫אנחנו עושים שיקום,‬
‫כדי להכין את האסיר לחזרה לחברה.‬
‫הם פשוט רוצים לדאוג שלא נפגע באנשים.‬
‫זה לא היה מסע ציד או דיג מוצלח במיוחד,‬
‫אבל זו לא הפואנטה.‬ ‫הפואנטה היא שהם לוקחים אסירים,‬
‫במקרה הזה רוצח מורשע,‬
‫שריצה רק שנת מאסר אחת מתוך שמונה,‬
‫מוציאים אותם מבית הסוהר,‬ ‫ומפליגים איתם למסעות ציד.‬
‫היחס שאסירים אלימים מקבלים בגרינלנד שונה‬
‫מהיחס שהם מקבלים, לדעתי,‬ ‫בכל מקום אחר בעולם.‬
‫כשאני חוזר לבית הסוהר,‬
‫האסיר מרשל מקבל אורחים מיוחדים:‬
‫אחיו, גיסתו, ואחיינו.‬
‫כשהוא, ואסירים גרינלנדיים אחרים,‬
‫היו במרחק 3,000 ק״מ מכאן, בדנמרק,‬
‫ביקורי קרובים היו מאורע נדיר.‬
‫אחיו של מרשל מבקר אצלו היום,‬
‫והוא, במקרה, שוטר.‬
‫שני קטבים מנוגדים:‬
‫פושע מקצועי, ולוחם בפשע.‬
‫תיהנה מהביקור.‬
‫אה, בישלת?‬ ‫-כן.‬
‫יפה.‬
‫נראה שהקרבה למשפחתו עוזרת לאיש הזה,‬
‫בעל העבר האלים.‬
‫זה עניין של שיקום, הרי.‬
‫זו תזכורת לדברים שאתה מאבד, הדברים הקטנים.‬
‫הם החזירו את מרשל מדנמרק,‬ ‫וקירבו אותו למשפחה,‬
‫בתקווה שרגעים כמו זה ישנו את חייו.‬
‫זה סוף השהות שלי בבית הסוהר‬ ‫הנועז והניסיוני הזה.‬
‫אני רוצה לשאול את מפקדת בית הסוהר, טינה,‬
‫על עתידו.‬
‫מהי תפיסת העולם‬ ‫של בית הסוהר הזה בגרינלנד?‬
‫יש לזה שני צדדים.‬
‫יש לנו מחויבות להגן על החברה,‬
‫אבל אנחנו מתמקדים בתחום השיקום.‬
‫אם אנחנו רוצים לשפר אנשים,‬
‫אנחנו לא יכולים להשתמש בסורגים, ובעונשים,‬
‫ולדבר אליהם בהתנשאות.‬
‫עלינו להתייחס אליהם כמו אל בני אדם,‬
‫כדי שיוכלו ללמוד לתקשר‬ ‫עם בני אדם אחרים באופן חיובי.‬
‫מה בנוגע לקורבנות?‬
‫אני חושבת שקורבנות רבים יודעים שהם נכלאו,‬
‫ויודעים שהם צריכים להתאמץ כדי להשתפר.‬
‫זה קשה מאוד כאן, כי אין מנוס‬
‫ממפגש עם האדם שפגע בך,‬
‫אם משחררים אותו,‬
‫ואם הוא גר באותה העיירה.‬
‫אי אפשר שלא להיתקל בהם.‬
‫ואנחנו די רגילים לזה.‬
‫יש אצלנו כל מיני בעיות בחברה,‬
‫שאצל אנשים מסוימים נמשכות‬ ‫כבר שניים או שלושה דורות.‬
‫מה צופן העתיד?‬
‫אני מקווה שהוא יביא איתו שיקום טוב יותר,‬
‫שיביא לירידה בפשיעה,‬
‫כי אני לא חושבת שהמצב ישתפר‬
‫אם פשוט נכלא אנשים ונשליך את המפתח.‬
‫ניכר שיש למפקדת חזון‬
‫לגבי השיקום הטוב ביותר‬ ‫של אסירים הסובלים מבעיות קשות,‬
‫ואם הוא יפעל כמתוכנן, הוא יעזור מאוד לשקם‬
‫את הפושעים המסוכנים ביותר בגרינלנד.‬
‫הרשויות כאן חושבות‬ ‫ששיקום הוא הדרך הטובה ביותר לטפל באסירים,‬
‫והמפתח להשגת המטרה הוא‬ ‫החזרת אסירים גרינלנדיים לקהילה שלהם,‬
‫במקום שיוחזקו‬ ‫במרחק 3,000 ק״מ מכאן, בדנמרק.‬
‫אך האסירים והסוהרים מתקשים להתמודד עם זה,‬
‫עם בית הסוהר החדש ועם המשטר החדש.‬
‫אך ברשויות מאמינים שזה יצליח,‬ ‫וגם אני מאמין.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬