A NETFLIX SOROZATA
Ez a Nicosia Központi Börtön a Ciprusi Köztársaságban.
Az őrei korábban hírhedtek voltak…
- Gyerünk! - …a brutalitásukról.
Igen.
Meg akartak törni minket.
Apróságokért is megütöttek és bezártak.
Azt hittem, túl se élem azt a két hetet.
Fizikailag bántalmazták a rabokat?
Napi szinten.
De kaptak egy új, karizmatikus igazgatót…
Szeretünk, Anna!
…aki nagy változásokat hozott erre a megosztó helyre.
Maguk jobb emberré tesznek.
Mi folyik itt?
A következő hetet egy olyan börtönben töltöm,
amilyenben még soha nem jártam.
Miről énekelnek?
Azt mondják: „Anna, a börtön királynője”.
Kiderítem, valóban hatásos-e ez az új, radikális rehabilitációs módszer.
Kimosták az agyad.
Családtagként tekintenek rám.
De nem először kerülök rács mögé.
A nevem Raphael Rowe.
Az Egyesült Királyságban elítéltek egy gyilkosságért, amit el sem követtem.
Életfogytig tartó börtönbüntetést kaptam.
Tizenkét évbe telt, hogy tisztára mossam a nevem.
Most a világot járom, hogy megtapasztaljam,
milyen az élet a világ legkeményebb börtöneiben.
Nicosiában járunk, a Ciprusi Köztársaság fővárosában.
Ez a mediterrán sziget Észak-Afrika és Közel-Kelet közelében fekszik.
ELSŐ NAP
Megbilincselve ülök egy rabszállítóban,
és épp a ciprusi központi börtön felé tartunk.
Ez a hely Európa egyik legkegyetlenebb börtöne.
Gyakran előfordult, hogy nem engedték be az ellenőröket,
nehogy meglássák, mi folyik odabent.
Mielőtt új vezetőséget kapott a börtön,
számtalan olyan eset történt, amikor az őrök bántalmazták a rabokat,
és állítólag az idősebb raboknak hagyták,
hogy fiatalabbakat erőszakoljanak meg.
Volt olyan tragikus időszak, mikor egy éven belül hatan öngyilkosok lettek.
Állítólag az új igazgató sok mindent megváltoztatott.
Már nem bántalmazzák a rabokat.
Nemsokára kiderül, igaz-e ez.
Az új igazgató 2014-ben került az intézet élére,
de a 350 börtönőr közül sokan
már az előző vezetőség idejében is itt dolgoztak.
- Hogy hívják? - Raphael.
Megszagoltatjuk a kutyával, jó?
Kövessen! Sétáljon át a kapun! Jöjjön ide!
Jöjjön a vizsgálatra!
Nyissa ki a száját!
Mióta dolgoznak börtönőrként ebben a börtönben?
Én 17 éve, és…
- Én 28. - Huszonnyolc.
A régi rendszer kegyetlen volt itt. Gyakran verték a rabokat.
Maguk már akkor is itt voltak.
Korábban nem tiszteltük a rabokat.
Mindennapos volt itt az erőszak.
Mi volt ennek az oka?
Szerintem nem…
Nem most van itt az ideje ennek a témának.
Majd meglátja a saját szemével.
Oké, menjünk!
Mielőtt az új rabok bekerülnek a cellájukba,
alaposan kikérdezik őket.
Foglaljon helyet! Jó napot, Nikki vagyok.
Üdvözlöm.
Most egy kis beszélgetés következik. Van valamilyen szaktudása?
Újságíró vagyok.
Használ drogot vagy egyebet?
Nem.
- Miben tehetséges? Van hobbija? - A sport.
Arra itt sok lehetősége lesz.
Minden rabot ugyanígy kérdez ki?
Igen.
És mit szeretne róluk megtudni?
Azt, hogy milyen szükségleteik vannak.
Később a szaktudásának megfelelő munkát fog kapni.
Maga börtönőr? Pszichológus? Szociális munkás?
Börtöntiszt vagyok,
de kaptam megfelelő kiképzést.
Jogból és kriminológiából diplomáztam.
Jöjjön velem!
Adnak nekem egy nagy adag márkás tisztálkodószert.
Sampon, balzsam, fogkrém, fogkefe, borotva.
Minden, ami kell.
- Mindenki kap ilyet? - Természetesen.
És vadonatúj ágyneműt.
Erre egyáltalán nem számítottam.
A telefonfülkéket reggel nyolckor nyitjuk ki
és este fél 9-ig vannak nyitva.
Addig bármikor telefonálhatok?
Igen, akármikor és akárhányszor. Rendben?
Saját költségen, vagy a börtön fizeti?
Ha kér egy telefonkártyát, mindjárt, adok egyet.
Ez durva!
Van esetleg kérdése? Kíváncsi valamire?
Nem, köszönöm.
Úgy látom, ez a hely egyáltalán nem olyan,
amilyennek elképzeltem, mikor ideértem.
Ha nem lennének a hatméteres falak és a szögesdrótok,
szinte otthon érezném itt magam.
Ezután olyasmit látok, amire inkább egy hotel várójában számítana az ember.
Ott egy zongora alakú zenélő szökőkút.
Ez meg mit keres egy szigorúan őrzött börtönben?
Azért van itt, hogy az itt élők jobban érezzék magukat.
Egész nap zenél?
Igen. Az egyik rab ötlete volt.
Emberségesek voltak a regisztrációnál.
Emberségesen beszéltek velem.
Kaptam egy csomó mindent.
Épp egy zenélő szökőkutat hallgatok.
Ebben a börtönben biztos érdekes élményeim lesznek.
Összesen 800 rab él itt 17 börtönszárnyban.
Engem a 2A szárnyba visznek, ahol bemutatnak a cellatársaimnak.
Itt nagyjából 100 ember él.
- Helló, Phaethon! - Helló!
- Ez itt Raphael.
- Raph, ő Phaethon, a szobatársa. - Örvendek. Phaethon vagyok.
- Ez a cellájuk. - Phaethon majd segít.
Rendben.
Ő itt Phaethon. Másodszor van börtönben.
Először fegyveres rablásért ült,
most pedig nyolc évet fog ülni csalásért.
Oké, tehát ez már a cella.
- Igen. - A cellánk.
Nézd, nem a Hiltonban vagy.
- Nem. - Ez egy börtön.
De ezen a helyen számít, hogyan állsz hozzá az élethez.
Egy kicsit összezavart a regisztrációs eljárás.
Nem számítottam ilyen fogadtatásra az őröktől.
Ha belépek egy börtönbe, akkor így: „Jól van.”
Aztán megláttam a zenélő szökőkutat és a többi dolgot.
Teljesen összezavart, nem értettem…
mi folyik itt.
Itt így mennek a dolgok. Az igazgatónak ez az elve.
Sok változás ment itt végbe az elmúlt években.
Én itt voltam… Már másodszor vagyok börtönben.
Mesélnél az első büntetésedről? Mikor volt?
2008 áprilisától 2011 végéig.
Úgy hallottam, akkoriban az őrök gyakran megverték a rabokat.
Ez igaz?
Igen, igaz.
Nem szívesen mondom ezt, mert az őrök nagy része
azóta is itt dolgozik.
Kevesebb víz és élelem, több büntetés.
Meg akartak törni minket.
Láttam valakit, aki felkötötte magát.
- Láttad? - Láttam. Egy perzsa fickó volt.
Öt és fél évre ítélték.
Megháborodott, és egy reggel így találtunk rá.
- Lógva. - Lógva.
- Öngyilkos lett. - Két cellával arrébb is volt ilyen.
- Ő volt az egyike a hat öngyilkosnak? - Ő volt az egyik. Szörnyű.
Érdekes volt találkozni a cellatársammal.
Rendes embernek tűnik, és nagyon kedvesen fogadott.
Ő már a brutalitás idejében is járt itt.
Nagyon érdekes, hogy még dolgoznak itt olyan börtönőrök,
akik régen rabokat bántalmaztak.
Azokkal az őrökkel néz farkasszemet,
akik régen verték és szarul bántak vele.
Érdekes lesz megfigyelni, hogy jön ki velük,
mert én nem tudnék megbocsátani egy olyan őrnek,
aki kedvtelésből szarrá vert,
mert gyengébb voltam.
Sokszor történt ilyen a börtönben.
Az ilyesmit nem felejtjük el, mert a testen és a lelken is nyomot hagy.
MÁSODIK NAP
A rabokat reggel hatkor kiengedik,
héttől pedig kimehetnek a blokkból is.
Délután ötig szabadon mozoghatnak az udvaron.
Próbálom megérteni, milyen is ez a hely.
A rabok nem viselnek egyenruhát.
Regisztrációkor sok más helyen adnak.
Amint belépünk, elvész az egyéniségünk.
Itt mindenki a saját ruháit hordja,
így valamennyire megmaradhat az egyéniségük.
Így teszik emberségesebbé ezt a környezetet.
Nem mintha elfelejteném, hogy veszélyes emberek,
tolvajok és drogfüggők is vannak itt.
Mindenféle bűnözők élnek ebben a börtönben,
elvégre ez egy szigorúan ellenőrzött börtön.
A rabok sok időt tölthetnek a szabadban,
így nagyobb tömegre számítottam odakint, de azt mondták, ez egy különleges nap.
Mi lesz ma?
Ma bingózni fogunk.
Ez már az ötödik alkalom.
- Általában… - Bingó?
Bingó.
Képzeld, szoktunk bingózni!
Mi is és a női rabok is.
Értem.
Hetvenhárom…
Hetvenhárom.
Hetvenöt. Van egy nyertesünk!
Összesen ennyi női rab van?
- Igen. - Ők hol alszanak?
Egy másik blokkban, a hármasban.
Az a hölgyeké.
Elkülönítik őket a férfiaktól?
Természetesen.
Tehát ez egy különleges alkalom, hogy láthatjuk a nőket.
Hidd el, nekik még inkább az!
Elhiszem.
Huszonhárom.
Nem gondoltam volna, hogy nők is lesznek idebent.
Megnézem a számaimat, hátha nyertem.
Épp bingózom egy börtönben.
Lehet nyerni matracot, takarót, édességet és egyebeket.
Még tévét is.
Hát ilyet én még nem láttam!
Elmondták, hogy aki most érkezett, az a börtön igazgatója,
Anna Aristotelous.
Most láttam őt először.
Nyolc éve áll az intézmény élén,
és látszik, hogy mennyire belopta magát a rabok szívébe.
Milyen érdekesen üdvözlik! Miért szeretik annyira?
Mert…
Mert rengeteget tesz értük.
Ők kongóiak,
odakint éheznének.
Itt kapnak rendes reggelit, vacsorát,
edzhetnek, kapnak ruhát és cipőt is.
Az éneklők közül a legtöbben illegális bevándorlók.
Azért vannak itt, mert papírok nélkül léptek be az országba.
Sose láttam még ilyet, hogy egy börtönigazgatót
ennyire istenítettek volna.
Szeretünk, Anna!
Maguk mind fontosak nekem.
Üdvözlök mindenkit a mai rendezvényen!
Először is szeretnék köszönetet mondani a szellemiségükért,
az egyéniségükért és minden pillanatért, amikor a tetteik örömmel töltenek el.
Szerinted ez igaz? Azért reagálnak így…
Abszolút igaz.
Abszolút.
Már századszor látom őket ilyennek.
És a ciprusiak? Ők is így reagálnak rá?
Köszönünk, felállunk és kezet rázunk vele.
Tudjuk, milyen. Nagyon nyitott.
Maguk jobb emberré tesznek.
Amikor belépett az igazgató,
és mindenki egyszerre kezdett ujjongani,
azt hittem, az egész ünneplés egy megrendezett előadás.
Azt hittem, valami műsor.
Egészen szürreális. Nagyon bizarr.
Alig várom, hogy beszélhessek vele.
Úgy tűnik, az igazgató nem ragaszkodik a formalitásokhoz,
de azt még nem tudom, hogy ez a laza rendszer
a legveszélyesebb bűnözőknél is beválik-e.
Köszönöm.
Jó itt a kaja, nem? Mármint ez…
Amikor rossz vagy kevés ételt kaptunk…
a bunyók nagy része a kaja miatt történt.
Az éhség bizony nagy úr.
- Tényleg így van. - Tényleg. Igaz?
- Szerinted milyen a kaja? - Jó.
Jó?
A mellettem ülő ember Lovepreet. Indiai.
Azért jött Ciprusra, hogy egy farmon dolgozzon,
de verekedésbe keveredett, ahol meghalt egy ember.
Megfordultam, mert megtámadtak.
Megfordultam és támadtam.
Mi volt a kezedben?
A késem.
Kés. Meghalt az illető?
Igen.
- Meghalt? - Igen.
Emberölésért ítéltek el, vagy gyilkosságért?
Gyilkossággal.
És hány évet kaptál érte?
Életfogytiglant.
- Életfogytiglant? - Igen.
Hogy viseled?
Először azt hittem, vége az életemnek.
De már jól vagyok.
Mert nagyon sok lehetőségem van idebent.
Nem sok emberrel találkoztam, aki szerint jó dolog börtönben lenni.
- Tudom, hogy nem akarsz itt lenni… - Ez nem börtön.
Nem börtön, hanem rehabilitációs központ.
Segítenek, hogy megváltozzak.
Mi a helyzet a börtönőrök
és a rabok közti viszonnyal?
Családtagként tekintenek rám.
A börtönben.
Lovepreet, aki gyilkosságért ül,
ugyanabban a laza környezetben él, mint a többi ember.
Rövid itt-tartózkodásom alatt
gyakran elfelejtem, hogy ez egy szigorúan őrzött börtön.
Mikor leültettek a hallban
és hallgattam, ahogy ujjonganak az emberek,
és bingóztunk,
ahogy nézegettem az arcokat, arra gondoltam,
hogy ha vége, nem a családjukhoz térnek haza.
Nem sörözni fognak menni, hanem egy börtöncellába.
Bármennyire is jó itt az élet, ez akkor is egy börtön.
Nehéz ezt felfogni.
HARMADIK NAP
- Mi újság? Hogy vagy? - Jól.
- Konstantinos. Raphael. - Igen.
Igen. Te meg Konstantinos.
- Igen. - Te vagy a séf?
Igen.
Konstantinos a mi blokkunkban él.
Tizenkét évet kapott,
és hamar elkezd áradozni nekem az igazgatóról.
Egy áldás ez a nő.
Nem is tudom, mi lenne velünk nélküle.
Gyakran jár ide beszélgetni a rabokkal? Rendszeresen?
Rendszeresen.
Tizenkét évet ültem az Egyesült Királyság legkeményebb börtöneiben,
ahol a rabok ki nem állhatták az önkényeskedő igazgatót.
Az Egyesült Királyságban láttad valaha az igazgatót?
Csak ha büntetést kaptam.
Tudod, bármit elmondhatunk neki.
- Bármikor beszélhettek vele? - Igen.
Értem.
Helló!
Üdv, Raphael! Szép napunk van. Anna vagyok, a börtönigazgató.
Igen, sokat hallottam magáról.
- Sikerült beilleszkednie? Minden rendben? - Lehetséges ez egy börtönben?
Szeretném, ha jól érezné itt magát. Elolvastam az interjúját.
- Oké. - Igen.
Hallom, érdekli a sport.
Oké. Minden rabét elolvassa?
- Persze. - Oké.
Szeretnénk, ha boldogok lennének.
Egy börtönben?
Nem könnyű.
De hasonló körülményeket teremtünk,
mint amilyenek a kinti világban vannak.
Ugyanolyan az oktatási rendszerünk, mint odakint.
- Milyen nyelveken beszél? - Egy kicsit angolul.
- Tanulhat görögül vagy oroszul. - Értem.
És mit várnak érte cserébe?
Mit várunk cserébe? Nagyon jó kérdés.
Segítünk az embereknek fejlődni, változni, újjászületni,
hogy sikeresen visszatérhessenek a társadalomba.
Kötelező tanfolyamra járni vagy dolgozni?
Mi van, ha nem működök együtt?
Akkor leülünk és megbeszéljük, mi lehet a probléma.
Előbb-utóbb részt fog venni a sporteseményeken.
Tanulni fog.
Kicsit szkeptikusnak tűnik
Ez gyakran előfordul, tudja.
Nem igazán szoktam hozzá az ilyen környezethez.
Én konfrontációt tapasztaltam a börtönben.
Azt tapasztaltam, hogy az igazgató
és az őrök tisztességtelenek, manipulatívak és kegyetlenek.
Tegnap, amikor lehetőségem nyílt bingózni,
nagyon szenvedélyesen beszélt az ott jelenlévőknek arról,
hogy higgyenek önmagukban. Mintha politikai beszéd lett volna.
Mintha egy színpadon beszélt volna a kinti világban élő embereknek.
- Nem vagyok politikus. - De igen.
Én így érzek.
Szeretem a munkámat. Ezért csinálom.
Aki szereti a munkáját, az szenvedéllyel csinálja.
Ebben a börtönben ez a valóság.
És hihető. Én mondom, elképesztő.
Én… Hidd el, engem is meglepett.
Kimosták az agyad. Teljesen kimosta az agyad.
Hidd el… Tudod, hogy…?
Pont ugyanúgy élek, mint te.
Köszönöm, hogy időt szánt rá, hogy elmondja nekem,
hogy mennek itt a dolgok.
Nagyon örvendek.
- Köszönöm. Viszlát! - Viszlát!
Viszlát!
Mielőtt a börtön élére került,
ügyvéd volt, és főként büntetőjogi és emberi jogi ügyekkel foglalkozott.
Aztán az igazságügyi minisztériumban dolgozott,
ahol börtönreformokat dolgozott ki.
Később lehetősége nyílt megvalósítani ezeket.
Még mindig nem jöttem rá, milyen valójában ez a hely.
A rabok folyamatosan istenítik az igazgatót.
Ha meglátják, üdvrivalgásban törnek ki.
Kezet fognak vele. Mintha valami istenség lenne.
Nem tudom, őszinték-e,
vagy csak akarnak tőle valamit.
Aki jóban van az igazgatóval, annak több juthat, mint másoknak.
Még rengeteg a tennivalóm.
Úgy tűnik, nagyon igyekeznek tanulásra ösztönözni a rabokat,
úgyhogy kíváncsi vagyok,
élnek-e az emberek a lehetőséggel.
Mindent oktatnak írás-olvasástól kezdve egyetemi szintű tudásig.
Helló!
Én kezdő oroszra ültem be.
Helló!
Ez mit jelent?
Zdravstvujte, azaz „Helló!”
Hogy van?
Jól vagyok, köszönöm.
A srácot, aki segít nekem, Antoniónak hívják, és 27 éves.
Miért tanulsz oroszul? Vannak orosz rokonaid?
Édesanyám.
Orosz az édesanyád?
Antonio, hogy mondjuk ezt?
A nagymamám nyugdíjas.
Így van.
A rabok általában csak azért vesznek részt
ehhez hasonló tanfolyamokon,
hogy kimozdulhassanak a cellájukból.
Csak az időt pocsékolják.
Ők viszont bármikor elhagyhatják a cellájukat.
Ők döntöttek úgy, hogy tanulnak.
Egy cinikus azt mondaná,
hogy csak azért teszik, hogy bevágódjanak.
De csak rájuk kell nézni. Látszik, milyen eltökéltek.
Miért
Miért.
- Miért… - …fontos…
…fontos…
…oroszul tanulni egy ciprusi börtönben?
Sok orosz jön Ciprusra.
Munkahelyeket teremtenek.
Ezért érdemes oroszul tanulni.
Sok gyönyörű orosz nő van.
Így már érthető. Így… Igen, már értem.
Már érti.
A tanulásra való ösztönzés nagyon sikeres.
A rabok 75 százaléka tanul.
Kiderült, hogy a csoporttársammal, Antonióval ugyanabban a szárnyban élünk,
és jól ismeri ezt a börtönt.
Börtönben nőttem fel.
Börtönben, drogok közt, intézetekben.
2011 óta vagyok ebben a börtönben.
Csak 2017-ben nem voltam itt.
- Értem. - A legjobb évem volt.
- A legjobb éved? - Igen.
Miért kerülsz folyton vissza? Mi motivál a bűnözésre?
Tizenöt éves korom óta drogozom.
Használtam már heroint, kokaint meg mindent.
Kaptam már börtönbüntetést betörésért,
fegyveres rablásért, hamisításért és…
lopásért.
Azért teszed, hogy tudj heroint venni?
Igen.
És most épp miért ülsz?
Most is rablásért?
- Most? Igen. - Igen.
- Milyen rablás? Bankrablás? Utcai? - Ékszer.
Fegyverrel. Mindent elvittünk, amit tudtunk.
Már 2011-ben is ültél itt, amikor egész más volt ez a hely.
Tizenhat évesen kerültem be.
A 2B-be tettek be. Ott férfiak vannak. Nagydarab férfiak.
Egy 16 éves gyerek heroinelvonási tünetekkel.
Úgy remegtem!
Azt hittem, túl se élem azt a két hetet.
Akkor is ültél itt, amikor még az őrök kegyetlenül bántak a rabokkal.
Apróságokért is megütöttek és bezártak.
Kétszer is eltört itt.
A bordád?
Igen. Kétszer.
Mindkétszer ebben a börtönben. És nem a rabok törték el.
A börtönőrök.
Antonio azt mondta, a börtönben leszokott, és már két éve tiszta.
és szűk három hónap múlva szabadul.
Mit gondolsz, mi fog történni, ha megint kiszabadulsz?
Nem gondolok a szabadulásra.
Majd akkor kezdek gondolkodni, ha már kint leszek.
Ha belegondolok…
ideges leszek.
Mert nem tudom, mi vár odakint.
Antonio a bűnözésből él.
Már 15-16 éves korától kezdve ezt csinálja.
Az a fajta ember, aki fegyverrel rabol ki másokat.
Börtönbe kerül.
Végigcsinálja az elvonókúrát,
de ha kiszabadul, többé nem számít az a sok támogatás, amit itt kapott,
mert képtelen kitörni a bűnözés és a drogozás mókuskerekéből.
Nagyon nehéz az ilyen embereknek, és még nehezebb a börtönnek,
mert segíteni próbálnak, kiengedik,
aztán rögtön vissza is kerül.
NEGYEDIK NAP
Elég ideje vagyok itt, hogy tudjam, mit jelentenek ezek a hangok.
Itt van az igazgató,
és még mindig próbálok rájönni, vajon őszinte-e ez a műsor.
Akiket itt látunk, nagyrészt menekültek.
- Szóval menekültek. - Igen, menekültek.
Aki illegálisan lép be Ciprus területére, akár egy évre is börtönbe kerülhet.
Ebben a börtönben nagyjából 300 illegális bevándorló és menekült él.
Miért örülnek ennyire az igazgatónak?
Szerintem hálásak azért, ahogy bánik velünk.
Én csak VIP bánásmódnak hívom.
Igen, börtönben vagyunk, de nem úgy bánnak velünk, mint a rabokkal.
Te is menekült vagy?
Igen, az vagyok. Kamerunból jöttem.
Miről énekelnek? Miről szól ez a dal?
Azt mondják: „Anna, a börtön királynője”.
- Anna, a börtön királynője? - Igen, így van.
Szerinted fontosak vagytok neki,
vagy csak így akar irányítani?
Mert ha tudjátok, hogy rendes,
akkor nem fogtok gondot okozni a személyzetnek.
Nem, nem azért csinálja, mert irányítani akar.
Aki jobb életet szeretne magának, az nem bűnöző.
Ez elképesztő, Anna.
Ugye?
Hihetetlen érzés.
Nagyon meghatódtam.
Miért? Miért csinálják ezt?
Az illegális bevándorlóknak
nem kéne börtönben lenniük.
Ennek inkább közigazgatási intézkedésnek kéne lennie.
Nem kihágásnak, amit börtönnel büntetnek.
Maga szerint törvénymódosításra lenne szükség?
Igen, határozottan.
Emberként kötelességemnek érzem, hogy segítsek rajtuk.
Az igazgató nemcsak a börtönön belül segíti a rabokat.
A kormányt is próbálja rábírni, hogy dekriminalizálják
a bevándorlók és a menekültek belépését az országba.
Azt is szeretném látni, hogyan bírja rá az igazgató a rabokat a változásra.
Itt azt vallják, a rehabilitáció kulcsa a fizetett munka.
A rabok takarítóként, szakácsként és pályakarbantartóként dolgoznak,
de akadnak szakmunkások is.
Rengeteg műhelymunkát lehet itt végezni.
Most találkozok valakivel, aki egy ilyen helyen dolgozik.
Megnézzük, mit csinál.
Mario? Üdv! Raphael vagyok.
- Üdv, örvendek. - Mivel foglalkoztok?
Könyvkötéssel.
Mi készítjük a kormányzati könyvek 95%-át.
Ezeket a parlamentnek készítitek?
Igen, és a rendőrségnek is.
- Megnézed? - Igen.
Mario libanoni származású.
Huszonöt hónapot kapott, ebből eddig kilencet töltött le.
- Nem voltál még börtönben? - Most vagyok először.
- Hogy viseled? - Kész.
Őszintén szólva nagyon féltem, mielőtt idejöttem.
Arra számítottál, hogy szét fognak itt verni téged?
Pontosan, és hogy… Igen, hogy a börtönőr a nagy hal,
- mi pedig a kis halak. - Igen.
Miért ítéltek 25 hónapra?
Pisztoly, lőszer és kábítószer volt nálam.
Eladásra? Vagy te használtad?
Én használtam.
Ez elég komoly bűncselekmény, nem?
A fegyvertartás.
A kábítószer saját használatra… Az is nehéz ügy,
de egy lőfegyver, amivel ölni lehet,
az tényleg komoly dolog.
- Ugye? - Igen.
Miben segít ez neked?
Minden energiámat leköti. Mikor reggel felébredek,
tudom, hogy ide kell jönnöm tanulni valamit.
Sokat segít. Úgy érzem…
Nem olyan, mintha börtönben lennék.
Régebben drogoztam…
Értem. Oké.
…és ez a környezet sokat segít.
Van családom, és odakint nem úgy gondolkodtam,
ahogy idebent teszem.
Nem gondoltam rá, hogy elveszíthetem őket.
De most, hogy itt vagyok,
úgy érzem, elvesztettem a családomat.
Alig várom, hogy lássam a lányomat.
Most, hogy elvesztettem, már tudom, milyen értékes.
A börtönben megismeri és felfedezi magát az ember.
Egyesek úgy vélhetik, egy rab számára ez könnyű munka,
de ez a gondoskodó környezet
tényleg sokat segít Mariónak a rehabilitációra koncentrálni.
A rabokat délután ötkor visszazárják a blokkjukba.
Sok börtönben ilyenkor kezdődik a drogozás.
Így vészelik át a rács mögött töltött éjszakákat.
Te jössz? Vagy én?
- Én. - Jól végiggondolod.
Kíváncsi vagyok, van-e olyan a volt drogfüggők közt,
aki kísértésbe esik.
Ha drogos lennék, tudnék itt szerezni?
Itt nincs se heroin, se kokain.
Sem pedig fű.
Minden börtönben van drog.
Itt nincs.
- Hihetetlenül hangzik. - Nem muszáj elhinned.
Nem mondom, hogy…
Meglepődtél.
- Igen. - Először látsz ilyet.
- Valahol el kell kezdeni. - Igen.
Én 15 évig heroinoztam.
Ha lenne itt, megtalálnám.
Őszinte leszek, én már kerestem.
Kérdezősködtem.
De kilenc hónap alatt semmit nem találtam.
Lehetetlen.
Azt mondják, ebben a börtönben nincs drog.
Ez nagyon meglepett.
Az biztos, hogy egy börtönben az ember rájön,
ha drog van a közelben.
Kiszagolja.
Akkor is megérzi, hogy van ott valami,
ha titkolni próbálják előle.
És itt nem éreztem ilyet.
Sokszor emlegetik, hogy a börtönőrök már nem korruptak,
és hogy régen
hol csempésztek be olyan dolgokat, mint például a drogok.
De ennek már vége.
Ez lehet a világ egyetlen drogmentes börtöne?
Ha tényleg így van, az elképesztő. Mégis mi folyik itt?
ÖTÖDIK NAP
Amióta itt vagyok,
csodálkozom a börtönőrök és a rabok közötti jó viszonyon.
Mielőtt a jelenlegi igazgató 2014-ben a börtön élére került,
számtalan hír terjengett az itt dolgozó őrök erőszakosságáról.
Olyan rossz volt a helyzet, hogy több rab is öngyilkos lett,
és az őrök közül sokan ma is itt dolgoznak.
Az új igazgató elsőként a személyzet mentalitásán változtatott.
Új őrképző akadémiát építtetett,
és évi 6000-ről 100 000 euróra növelte a képzés költségvetését.
Megmutatjuk Raphnak, hogyan kell emberséges módon féken tartani egy rabot.
Egy Alexandros nevű tanár ismerteti a programot.
Mivel szoktak kezdeni?
Az első lépés, hogy elkerüljük a verekedést.
Ha én most megtámadnám magát… „Kapja be, maga kibaszott…”
Ne csináljon velem semmit! Dühös vagyok!
Igyekszem megnyugtatni.
Aztán megpróbálom megmutatni neki,
- hogy nagyobb és erősebb vagyok. - Értem.
Csináljuk együtt!
Lassan. Nyugodjon meg!
Nem a maga hibája.
- Nem egymással van bajunk, jó? - Oké.
- Vége, oké? Jól van? - Oké.
- Igen. - Oké, menjünk! Igyunk egy kávét!
A kávét hanyagolnám. Egy brandy vagy rum jöhet!
Megtanítják az őröknek, hogyan bánjanak az agresszív rabokkal
erőszak nélkül.
Próbáljon rám támadni!
Jól van. Oké. Gyerünk, emberek!
Próbáljon… Oké. Ez az.
- Oké. - Nyugalom!
Igen. Nyugalom! Nyugi!
Nyugi!
- Oké? - Oké.
De szeretnék…
- Kérdeznék valamit. - Igen?
- Fáj valamije? - Nem.
Erről van szó.
Érdekes volt, mert általában
ha lefognak valakit, olyanokat mondanak, hogy: „Földre, bazmeg! Ne csináld!”
De maguk azt mondták, nem egymással van bajunk.
Megpróbáltak szavakkal megnyugtatni.
Tényleg nem egymással van bajunk.
Próbáltam rábeszélni, hogy álljon le.
Fölösleges verekedni.
Sok új börtönőrt vettek fel és képeztek ki emberséges bánásmódra,
de Panagiotis már majdnem 30 éve dolgozik itt,
és jól emlékszik a régi rendszerre.
Ok nélkül is bántalmazták a rabokat?
Napi szinten.
Az őrök úgy bántak velük, mint a rabszolgákkal.
Azt mondták, a börtönben büntetni kell.
El kell viselniük a verést.
Sok rab menekült öngyilkosságba.
Ez a rendszer természetes velejárója volt.
Hogy változott meg a hozzáállása ahhoz, ahogyan a rabokkal kell bánni?
Megjelent az új igazgató,
és egyetlen szót mondott.
Egyetlen egyet.
Ember.
Elmagyarázta a személyzetnek,
hogy ezek itt mind emberi lények,
nem pedig állatok.
Elérte, hogy megsajnáljak egy rabot.
Ha 28 éve valaki azt mondta volna,
hogy egyszer sírni fogok egy rab miatt, nem hittem volna neki.
Vannak olyan rabok is, akik a régi rendszer idején is itt éltek.
Nem nehéz megbirkózni ezzel a helyzettel?
A régi idők elmúltak.
Most már emberként bánunk velük.
Az igazgató szerint a reformok a jó irányba terelik a rabokat…
és azt állítja, jelentősen csökkent a visszaeső bűnözők száma is.
Elmegyek Antonióhoz,
aki egész életében ki-be járt a börtönből.
Ő a függősége miatt folytatja a bűnözést,
emiatt rendszeresen jár drogterápiára.
Előbb-utóbb letelik a büntetése,
és az a legfontosabb, hogy mi lesz azután.
Mi nyomasztja önt?
Mivel fiatalon kerültem börtönbe,
és drogfüggő is voltam,
sok programban részt vettem, és még mindig stigmatizált vagyok.
Idebent nincs semmi baj, tiszta vagyok, minden rendben.
De odakint nem így fognak velem bánni.
Antonio néhány héten belül szabadul.
De ez a drogmentes környezet annyira biztonságos,
hogy szinte nem is akar elmenni innen.
Nem tudom, mi lesz, ha kiszabadulok.
- Ugyanakkor… - És ez nagyon felzaklat.
Megpróbálok tiszta maradni, hiszen sokáig az voltam.
A legjobb megoldás, ami eszembe jut,
hogy fogom az útlevelem és elmenekülök innen.
De bárhová is megy.
- ugyanezzel kell… - Ugyanezzel kell szembenéznem.
Úgy érzem, sose szabadulok meg tőle.
A személyzet mindent megtesz,
hogy ezek a terápiás ülések megváltoztassák az életét.
A kérdés az, hogy odakint is kap-e hasonló támogatást.
Azt mondták, nem.
Amint kiengedik a kapun,
mindent elölről kell kezdenie, és ez nagyon elkeserítő.
Reméljük, ez lesz az utolsó alkalom. De ezt jelenleg még ő se tudja.
Még egy érdekessége ennek a börtönnek,
hogy a női és a férfi rabok rendszeresen találkozhatnak egymással.
Ezek a rabok hagyományos ciprusi táncot tanulnak.
A hölgynek, aki volt olyan bátor, hogy felkérjen, Georgia a neve.
Jó oka van arra, hogy gyakoroljon.
Holnap férjhez megyek.
Nagyon örülök és izgatott vagyok.
- Holnap megházasodsz? - Igen.
Gratulálok!
A vőlegényed…
Egy másik blokkban él.
- Máshol. - Egy rabtársadhoz mész hozzá?
Igen.
Lopásért tartóztattak le minket.
A függőségünk miatt loptunk, ezért kerültünk ide.
Már két éve együtt vagyunk, és úgy döntöttünk, összeházasodunk.
Szívesen látunk az esküvőn.
Köszönöm szépen a meghívást.
Gratulálok! Elfogadom a meghívást.
Köszönöm. Minden jót!
Köszönöm.
Köszönöm, örvendek.
Én is. Köszönöm.
A börtönnek van női részlege is.
A nők külön élnek a férfiaktól,
de az ilyen társasági eseményeken van lehetőségük beszélgetni.
Ez nagyszerű, mert ha kiszabadulnak,
nem fogják majd olyan idegennek érezni a másik nemet.
Ennek a börtönnek ez a filozófiája.
Hogy az emberi jogokat és a normális élet lehetőségét
még egy börtönben sem szabad elvenni senkitől.
Ez az utolsó napom itt.
Ideje elbúcsúznom a cellatársamtól, Phaethontól.
Szeretném tudni, mennyire volt rá hatással ennek a börtönnek a szellemisége.
Hogy képzeled el a jövődet?
Sokszor beszéltél arról, hogy ez a börtön
- jobbá teszi az embereket. - Igen.
De eljön majd a nap, amikor összepakolsz
és elmész innen.
A börtön szellemisége segített nekem.
Itt mindent segítő szándékkal csinálnak.
Észrevesszük az egyszerű dolgok értékét.
Család, barátok, egy tengerparti séta, fagyizás.
Lehet, hogy nincsenek százezrek a bankszámlámon.
Úgy látom, normális életre vágysz.
- Így van. Igen. - Megvolt a saját életmódod.
Meg tudnál esküdni arra, hogy nem fogsz visszakerülni a börtönbe?
Most már meg tudnék.
A világ minden kincséért se tenném.
Úgy érzed, ha most kiengednek, nem jössz vissza.
Hiszek benne.
Nem tudhatjuk biztosra,
de én hiszek benne, hogy Phaethon tényleg jó útra tért.
Georgiáé a 20. esküvő a börtönben az új igazgató kinevezése óta.
A börtön görög ortodox kápolnájában mondja ki az igent.
Izzik a levegő.
Olyanok, mint Bonnie és Clyde. Izgalmas pillanat ez.
Két rab esküvője a börtönben.
Most vagyok először ortodox esküvőn.
És most vagyok először börtönben tartott esküvőn.
A börtön megöli a szerelmet.
A börtön inkább szétszakítja a párokat.
Ezúttal viszont összehozott két embert.
Gratulálok, Demetrius! Sok boldogságot!
- Helló! - Gratulálok!
- Hogy vagy? - Remekül.
Élvezzétek az életet, bármit is tartogat!
Köszönjük!
Nos, Raph, látja már, hogy mennek itt a dolgok?
- Igen? Mit gondol? - Szokatlan.
Egyesek azt mondanák, túl jó dolguk van itt a raboknak.
Hogy nem kapják meg azt a büntetést, amit megérdemelnek.
Nekik mit mondana?
Nos, ha az emberi jogok védelme és biztosítása,
az emberekkel való emberséges bánásmód túl laza,
akkor túl lazák vagyunk.
Láttuk, mi az eredménye a durva bánásmódnak,
amikor a sárba tiporjuk az emberi jogokat.
Tíz hónap alatt hat öngyilkosság történt.
De ha már az emberi jogokról beszélünk, mi van az áldozatokkal,
akik úgy gondolják, hogy a bűnözők büntetést érdemelnek?
A társadalomra is ráférne egy reform.
Szerintünk a börtönlakóknak
meg kell változniuk.
Látom, hogy változnak.
Fejlődnek, jobb emberré válnak,
és készen állnak, hogy visszatérjenek a társadalomba.
Miben látják önök a sikert?
A visszaeső bűnözők számán látszik az eredmény.
Visszaesett 15 százalékra.
Korábban, amikor a büntető módszer volt érvényben,
több mint 50 százalék volt.
Tudna mondani egy dolgot, ami jelen van itt,
és amiről úgy véli, megváltoztatja a rabok életszemléletét,
hogy odakint ne folytassák a bűnözést?
Erős erkölcsi értékek.
Például a tisztesség, a becsület,
a tisztelet, a kommunikáció,
a szeretet és a támogatás.
Higgye el, csodálatos érzés, amikor ezekkel az emberekkel dolgozunk,
és látjuk, hogyan fejlődnek…
hogyan illeszkednek be a társadalomba
és válnak felelősségteljes, törvénytisztelő polgárokká.
Mikor először beléptem ide, szkeptikusan álltam hozzá ehhez a helyhez,
De az igazgató forradalmi rehabilitációs módszere,
ami büntetés helyett az emberséges bánásmódon alapszik,
hatékonynak tűnik.
Persze nem mindenki értene ezzel egyet,
de én azt tapasztaltam, hogy ami idebent folyik,
az segít a raboknak jobb emberré válni.
A feliratot fordította: Katie Varga