NETFLIX-SARJA
Diavatan korkean turvaluokituksen vankila, Kreikka.
Oletko puukottanut ketään vankilassa?
Kyllä.
Ylikansoitettu ja rapistunut.
En uskonut käyttäväni porakonetta vankilassa.
Täällä on maan vaarallisimpia vankeja.
Se oli valitettavaa. Otin veitsen ja puukotin häntä.
Istun tuomiota aseellisesta ryöstöstä kommandopipo päässä.
Kaikki kolme ovat tehneet vakavia rikoksia.
Ja paljon uutta rikollisryhmää, ihmisten salakuljettajia.
Saimme kaikki viisi 55 vuotta.
Tuomioni on 10 vuotta ihmisten salakuljetuksesta.
Täällä vietän tulevan viikon.
En ole ensi kertaa kaltereiden takana. Olen Raphael Rowe.
Sain Isossa-Britanniassa tuomion murhasta, jota en tehnyt,
ja sain elinkautisen tuomion ilman ehdonalaista.
Taistelin 12 pitkää vuotta puhdistaakseni nimeni.
Nyt matkustan ympäri maailmaa selvittämässä, millaista elämä on -
maailman kovimmissa vankiloissa.
Olen matkalla Diavatan vankilaan Pohjois-Kreikassa.
Se on vankila, jossa pidetään murhaajia, varkaita, ryöstäjiä ja muita rikollisia.
Mutta yksi kasvava ryhmä on ihmisten salakuljettajat.
Irakin ja Syyrian sotien seurauksena viime vuosikymmenen aikana -
yli miljoona laitonta siirtolaista on tullut Kreikkaan -
etsimään uutta elämää.
Mutta ainakin 20 000 on kuollut vaarallisella matkalla Eurooppaan,
sillä ihmisten salakuljettajat ovat pelanneet heidän elämällään.
Estääkseen salakuljettajia toimimasta -
hallitus langettaa erittäin pitkiä tuomiota.
Joissakin tapauksissa satoja vuosia.
Salakuljettajat toimivat varjoissa.
Joillekin ihmisille he ovat näkymättömiä, mutta vankilassa heitä on valtava määrä.
Muuttuvatko vankilaan joutuvat tyypit?
PÄIVÄ 1
Otan siitä selvää.
Olen huolissani siitä, mitä löydän tästä korkean turvaluokituksen vankilasta.
Se on täynnä Kreikan pahimpia rikollisia -
ja se on täynnä, koska siellä on paljon ihmisten salakuljettajia.
Jo ennen tätä kriisiä -
Kreikan vankiloissa oli rahanpuutetta ja niillä oli väkivaltainen maine.
Tule.
Täällä ollaan.
Käänny ympäri ja katso minua. Käytätkö huumeita?
En käytä huumeita.
Riisu vaatteet ja pane ne tuonne.
Avaa suusi.
Mene kyykkyyn.
Tarvitsen virtsanäytteen.
Onko useilla tänne tulevilla vangeilla huumeita elimistössään?
Noin puolella. Yleensä pillereitä.
Ja heroiinia.
Yllätyin, että 50 prosentilla vangeista,
jotka tulevat tarkastukseen, on huumeita elimistössään.
Testituloksesi ovat negatiivisia. Tule sisään.
Jaan kahdelle suunnitellun sellin kolmen muun miehen kanssa.
Yli sata ihmisten salakuljettajaa on lähetetty tänne sen jälkeen,
kun maahanmuuttokriisi iski Kreikkaan.
Totuus on, että suurin osa vangeista tulee ulkomailta.
Vankilassa ei olisi ylikansoittumisongelmia,
jos täällä olisi vain kreikkalaisia vankeja.
Ykkönen on sellisi. Mene sisälle täältä.
Vankilan pyynnöstä kukaan vangeista ei käytä oikeita nimiään.
Haloo?
Suurin osa vangeista puhuu kreikkaa tai englantia.
Hei. -Hei.
Nimeni on Nico. -Nico.
Nico, kyllä. -Hauska tavata.
Hei, Johnny. -Kiva tavata.
Antonis. -Antonis.
Raphael. Asun täällä täällä kanssanne.
Niin. -Mikä on minun?
Tämä. -Tämä on minun. Selvä.
Nämä kolme tyyppiä ovat jakaneet tämän pienen sellin viimeiset viisi kuukautta.
Mistä tulet?
Olen Lontoosta. -Lontoosta.
Englannista. -Englannista.
Olette kaikki eri kansallisuuksia. Ette ole kreikkalaisia.
Olen kreikkalainen.
Oletko kreikkalainen? -Albania, Afganistan.
Kertokaa, miten kaikki toimii täällä.
Mikä päivittäinen rutiini on.
Ovet avataan kello 8.20.
Puoli yhteen saakka iltapäivällä.
Sitten ruoka jaetaan.
Kello 14.30 ovi avataan…
Kello 20.40 asti.
Sen jälkeen saamme ruokaa.
Joka päivä on samanlainen.
Ehkä tärkein kysymys.
Kuka saa valita, mitä televisiosta katsotaan?
Vanha mies.
Ei, kaikki yhdessä, ystäväni.
Olemme ystäviä.
Olemme kaikki ystäviä.
Selvä. Kauanko olette olleet vankilassa?
Olen ollut täällä jo kymmenen vuotta murhasta.
Tulin vankilaan kaksi vuotta sitten huumekuntoutusyksikön takia.
Käytin huumeita.
Entä sinä, Johnny?
Tämä on toinen kertani vankilassa. Ensin hasis.
Toinen kerta, hasis.
Eli kun tulit vankilaan ensimmäistä kertaa hasiksen takia, et oppinut läksyäsi.
Liikeasioita. Liikemies. Hän on liikemies.
Murha, huumekauppa…
Kyllä.
Ihmisten salakuljetus.
-Ihmisten salakuljetus?
Olen aivan selliosaston ulkopuolella.
Jaan sellin murhaajan, ihmisten salakuljettajan ja huumekauppiaan kanssa.
Kaikki kolme ovat tehneet vakavia rikoksia.
Katsoo asiaa miltä kantilta tahansa, ne ovat vakavia rikoksia.
Mutta en tiedä yksityiskohtia.
Ja kaikki vaikuttavat mukavilta.
Selliosastoa ollaan lukitsemassa yöksi.
Sellin vessa on reikä lattiassa.
Kuumaa vettä ei tule.
Tosi kylmää.
Se on kuulemma ollut poikki melkein viikon.
Tuntuu tukahduttavalta,
että meitä on neljä parin neliömetrin sisällä.
Tämä on siis makuutilani.
Selleissä on juttuja. Televisio ja juomia.
Joten joitain mukavuuksia on.
Mutta selli on selli.
Se on pieni tila.
Ja sen tuntee.
Kun tässä istuu, sen tuntee.
PÄIVÄ 2
On ensimmäinen aamuni Diavatan vankilassa.
Miten yön voi nukkua sellissä neljän örisevän miehen kanssa?
Johnny pystyy siihen.
Johnny!
Kuorsaako hän noin joka ilta?
Tuo ei ole vielä mitään.
Sinä kuorsaat.
En.
Niinkö?
Hän ei usko sitä itsekään. "En kuorsaa."
Toivottavasti en haasta riitaa sanomalla sen hänelle.
Kello 8.20 sellien ovet avataan ja on aika aloittaa työt.
Rahat ovat olleet tiukoilla Kreikan talouskriisin jälkeen 10 vuotta sitten,
joten vankilakorjauksiin ei ole tarpeeksi rahaa.
Tänään minut on määrätty työskentelemään afganistanilaisen Nicon kanssa,
joka istuu elinkautista murhasta ja jolla oli vaikeita huumeongelmia.
Nico.
Koska hänellä on rakennustaitoja,
häntä pyydetään korjaamaan kuuma vesi. Hän saa työhön sopivat työkalut.
Mitä teemme täällä tänään?
Rikkinäinen vesiputki pitää korjata.
Tuntuu kuin suunnittelisimme pakoamme. Kivimurskaa on paljon.
Vangeilla ei ole ollut kuumaa vettä lähes viikkoon.
Miksi teet tämän?
Mikseivät ulkopuoliset rakentajat tule tekemään työtä tänne?
Jos vangilla on taitoja tai ammatti, hän voi tehdä sen.
Työskentely täällä tarkoittaa, että vapautuu aiemmin.
Diavatan vankila on keksinyt kekseliään ratkaisun rahapulaansa.
Vangit pitävät yllä omaa vankilaansa.
Palkan sijaan heidän tuomioitansa lyhennetään.
Jos tiedän, että jokaisesta työpäivästä tuomiotani lyhennetään päivä,
tekisin tätä joka päivä.
Tämäkö?
Tästä? -Niin.
En olisi uskonut käyttäväni porakonetta vankilasellissä.
Suljettu vankila, ja käytän poraa.
Niin lähellä ulkoseinää kuin mahdollista.
Etkö halua käyttää tätä poraamaan reiän muurin ja paeta?
En. -Etkö?
En ole ollut ulkomaailmassa kymmeneen vuoteen,
enkä aio tehdä sitä nyt. Jatketaan.
Hyvä. Teimme läpimurron.
Pääsimme vihdoin putkeen.
Olet väsynyt.
Haluatko pitää tauon?
Joo. Levätään.
Selliosastolla on lounasaika.
Ruokamme valmistivat vangit,
ja yllättyneenä huomasin, että huolimatta rahapulasta -
ruoka on vankilastandardeilla mitattuna loistavaa.
Meillä on kalaa,
perunamuusia -
ja punajuurta.
He eivät tingi laadusta, ja annokset ovat runsaita.
Tämä on todella hyvää. Johnny, miksi et syö?
En ole nälkäinen. Söin muroja yhdeltätoista aamulla.
Ja sinulla on varastoja. -Minä pärjään.
Tänä aamuna toin hänelle maitoa, kun hän nukkui.
Syötän häntä, koska hän on vanha.
Hän on tietyn ikäinen.
Kunnioitamme häntä, hän on meitä vanhempi. -Muroja.
Litra maitoa maissihiutaleilla.
Ovet avataan iltapäivällä sähköisesti,
ja kaikki vangit tulevat selleistään seurustelemaan,
töihin, soittamaan.
Jotkut ovat tulleet ulos, jotkut eivät. Rutiinit ovat vapaita.
Tämä on hieman rennompaa kuin joissain paikoissa.
Ennen kuin jatkan töitä Nicon kanssa,
haluan tietää, miten hänen matkansa Eurooppaan päätyi murhaan.
Nico on Afganistanista.
Hänet salakuljetettiin tänne vain 17-vuotiaana -
Talibanin ja amerikkalaisten johtamien joukkojen välisen sodan aikana.
Missä vartuit?
Mazar-i-Sharifissa.
Isäni kuoli ennen kuin synnyin.
Olin yksi viidestä veljestä,
joten minun piti työskennellä elättääkseni äitiäni.
Olimme köyhiä.
Usein meillä ei ollut ruokaa.
Miten tulit Kreikkaan?
Ylitin Iranin ja sitten Turkin.
Meitä oli 120 yhdessä kuorma-autossa.
Maksoin salakuljettajalle 500 dollaria.
Ajoimme 13 tuntia pysähtymättä.
Vaihdoimme autoa ja yövyimme vuorilla.
Vietin yön Turkissa. Maksoin 1 200 euroa ja seuraavana päivänä olin Kreikassa.
Kuinka moni 120 matkustajasta selvisi tänne?
Hyvin harvat. Ne, joilla ei ollut rahaa pantiin lukkojen taakse,
kunnes he pystyivät maksamaan.
Heitä kohdeltiin kuin orjia.
Jotkut kuolivat nälkään ja toiset janoon.
Poliisi pidätti monia Iranissa.
Jos heidät löydettiin vuorilta, heidät ammuttiin.
Kreikassa olit laiton maahanmuuttaja.
Miten selviät? Mitä teet?
Ainoa vaihtoehtoni oli toimia viljelijän apulaisena.
Työskentelin 5 - 7 kuukautta.
Pyysin rahaa kärsivällisesti, mutta hän ei välittänyt.
Mitä teit?
Sanoin hänelle, että jos hän ei maksa, satutan häntä.
Puukotin häntä veitsellä.
Puukotitko häntä vain kerran?
Kyllä, vain kerran, mutta valitettavasti se oli kohtalokasta.
Puukotin häntä tänne.
Puukotit häntä…
En aikonut tappaa häntä. Tekoni ei ollut harkittu.
Oletko paennut todellisuutta vankilassa sekaantumalla huumeisiin täällä?
Äidin kuoleman jälkeen käytin heroiinia puoli vuotta.
Se oli kuin kuolemantuomio.
En halunnut selviytyä.
Nicon ja minun on aika käydä taas kuumavesiputken kimppuun.
Nico on selvästi levoton ja vihainen ihminen,
ja hänellä on enemmän paljastettavaa väkivaltaisesta menneisyydestään.
Teen tätä,
koska se saa minut unohtamaan tuomioni.
Täytän aikani ajattelematta kaikenlaista paskaa,
kuten puukottamista tai huumeita.
Oletko puukottanut ketään vankilassa?
Kyllä.
Kuoliko henkilö?
Ei. Hän loukkaantui vakavasti.
Miksi puukotit häntä?
Koska hän oli minulle velkaa.
Montako kertaa puukotit häntä?
Kolme kertaa. Sain kymmenen vuotta lisää.
Menin vankilaan virheestäni ja maksoin katkeran hinnan.
Se on elämää. Vääristä teoista on maksettava.
Yritän yhä ymmärtää Nicoa.
Hän on pienoinen arvoitus,
koska hänen kokemuksensa salakuljetuksesta maasta toiseen -
ja yrityksestä parantaa elämäänsä vaikutti merkittävästi hänen mielentilaansa.
Hän on käynyt läpi surullisen matkan,
mutta hän tappoi toisen ihmisen.
Hän sanoi, että kyse oli rahasta, mutta hän teki lähes saman vankilassa.
Se on huolenaihe viranomaisille.
Tärkeintä on se, että hän on istunut kymmenen vuotta elinkautisesta,
ja sanoo muuttuneensa sinä aikana.
Nicon tarina muistuttaa siitä,
että vankilassa on monia mahdollisia vaaroja.
Selliosastollamme vartijat ovat ottaneet kohteekseen sellin,
josta etsivät puhelimia, huumeita tai aseita.
Tekevätkö he tätä joka päivä?
Tutkivatko he sellit?
Teemme etsintöjä joka päivä.
Joka päivä eri kerros ja eri selli.
Ensin tuomme vangit sellistä -
ja tarkastamme jokaisen heistä.
Sitten vartijat tutkivat itse sellin.
Se voi olla ongelmallista.
Vankeja ärsyttää, koska tongimme heidän kotejaan.
Mitä he etsivät?
Huumeita, kotitekoista viiniä, kotitekoisia veitsiä.
Tällä kertaa ei löydy mitään.
Mutta vanhempi vartija Dimitri Petropoulos haluaa näyttää, ettei niin ole aina.
Tule katsomaan, mitä olemme löytäneet ja takavarikoineet viime vuosina.
Löytyykö näitä vankien selleistä? Nämä ovat vaarallisia aseita.
Jotkut niistä ovat mielenkiintoisia.
Emme yleensä tutki uskonnollisia esineitä,
mutta nekin voivat olla vaarallisia.
Vaikka vangit olisivat ystävällisiä, on oltava aina valppaana.
LÄHIMMÄISENRAKKAUDEN TÄYTYY HALLITA SYDÄNTÄMME JA SIELUAMME
PÄIVÄ 3
On kolmas päiväni vankina Diavatan vankilassa Kreikassa.
Vartijat eivät ole vielä päästämässä meitä ulos. Nyt menemme töihin.
Sellin oven sisäpuolella ei ole ovenkahvaa.
Kello 9 aamulla kaikki sellitoverini ovat ahkerasti työssä,
ja lyhentävät rangaistustaan päivä kerrallaan.
Nico yrittää yhä korjata vankilan kuumaa vettä.
Johnny, joka istuu huumekaupasta, on vankilakaupassa.
Antonis, ihmisten salakuljettaja,
on saanut mukavan työpaikan. Hän tekee kahvia henkilökunnalle.
Hän tekee töitä joka päivä lyhentääkseen tuomiotaan.
Kippis.
Selvä.
Antonis tarjoutui näyttämään minulle liikuntapihan.
Siirtyminen sisältä ulkopuolelle on sokaiseva kokemus.
Jos haluaa muistutuksen siitä, että olemme korkean turvatason vankilassa,
tarvitsee vain katsoa vartiotornia, jossa vartijalla näyttää olevan konepistooli.
Antonis on niin omistautunut työskentelemään tuomionsa lyhentämiseksi,
että menee tuskin koskaan ulos.
En ole käynyt täällä aikoihin.
Milloin viimeksi tulit ulos?
Kahdeksan kuukautta sitten. -Hetki. Yritän ymmärtää.
Sanotko, ettet ole käynyt tällä pihalla kahdeksaan kuukauteen?
Kyllä. -Miksi?
Työni takia. Olen aina töissä.
Mitä nämä ovat? Painot? -Niin.
Nyt voin nähdä vankilan kuntosalin.
Tämä on harjoitusalue.
Kunnollisiin laitteisiin ei ole rahaa, mutta he ovat improvisoineet.
Jestas. Painava.
Ne ovat hiekalla täytettyjä vesipulloja.
Selvä.
Päätän testata voimiani Kostasta vastaan, joka näyttää kunnon painonnostajalta.
Minä ensin.
Okei? -Jep.
Tämä on kevyt.
Ja Kostas näyttää, mihin hän pystyy.
Tuo on elvistelyä.
Mutta hän on minua isompi kaveri.
Tiesin, että Antonis oli saanut pitkän tuomion ihmisten salakuljetuksesta,
jota Kreikka pitää nyt vakavana rikoksena,
joka uhkaa rajaturvallisuutta ja vaarantaa siirtolaisten hengen.
Miten sekaannuit -
ihmisten salakuljetukseen? -Ystäväni teki sitä.
Autoin häntä.
Tiesin tyypin, joka vuokrasi pakettiautoja. Esittelin heidät.
Tiesitkö, että hän salakuljettaa ihmisiä? -Kyllä.
Mitä sitten tapahtui? -Poliisi pidätti.
Me kaikki viisi saimme 55 vuotta.
Onko tuomiosi 55 vuotta?
Ja 500 000 euron sakko.
Hyväksytkö roolisi siinä, mitä tapahtui?
Se oli vain esittely.
En ole vastuussa tapahtuneesta.
En ottanut sitä vakavasti. Kuka tahansa olisi voinut tehdä sen.
Hän sanoi, että hänen roolinsa oli pieni, mutta hän sai 55 vuotta.
Hän ei uskonut tekevänsä mitään väärin.
Olipa totuus mikä tahansa,
Antonis on yksi yli sadasta ihmisten salakuljettajasta tässä vankilassa.
Heitä on enemmän kuin yksi neljästä vangista.
Kuumavesiongelman lisäksi -
lahoavassa rakennuksessa on uusi kriisi.
Raphael. Onko sinulla hetki aikaa?
Nyt varavoimageneraattori on rikki.
Minut värvättiin auttamaan Kostasin kanssa,
kaverin, joka voitti minut painonnostossa.
Kostas?
Tänään korjaatte molemmat generaattoria. -Selvä. Nähdään.
Selvä.
Korjaamme generaattorin.
Modifioimme poistojohdon.
Kostas on 36-vuotias rekkakuski,
jolla on tärkeä rooli vankilan ylläpitämisessä,
koska hän on taitava koneiden kanssa.
Anna minulle…
Tämäkö? -Niin.
Ja puu.
Kauanko olet tehnyt tätä työtä?
Kolme vuotta.
Niinkö kauan olet ollut vankilassa? -Kyllä.
Kävi ilmi, että Kostas kuului samaan salakuljetusrenkaaseen -
kuin sellikaverini Antonis.
Kerro rikoksesta, jonka teit. Sinut tuomittiin ihmisten salakuljetuksesta.
Minun vastuullani oli kuljettaa heidät.
Nämä ihmiset tulivat Evros-joen rajanylityspaikalle ja kuljetin heidät.
Panin heidät kuorma-autoon ja vein Thessalonikiin.
Ajattelen, millaista olisi olla asemassasi ja ratin takana.
Miten salakuljetettavat ihmiset pääsevät autoon?
Moottoritiellä.
Siellä on paikkoja, joissa on julkisia vessoja.
Otamme heidät kyytiin niistä.
99 ihmistä.
Kuorma-autot olivat isoja, niissä oli paljon tilaa.
Miten jäit kiinni?
Pysähdyin huoltoasemalla.
Siellä poliisi pysäytti minut.
Mikä on tuomiosi?
Tuomioni on 109 vuotta ihmisten salakuljetuksesta.
Satayhdeksän vuotta?
Kreikan järjestelmä toimii niin, että oli tuomio mikä tahansa,
siitä istuu korkeintaan 20 vuotta.
20 vuotta on silti pitkä aika.
Miksi teit sen?
Päämotiivini oli raha.
Mitä sinulle maksettiin?
Lopeta. Pyydän.
Selvä.
En ole yllättynyt, että hän on harvasanainen.
Siirtolaiset maksavat salakuljettajille tuhansia euroja.
99 ihmistä olisi voinut tuoda Kostasin jengille yli puoli miljoonaa euroa.
Jatketaan.
En vahingoittanut ketään. En tappanut ketään.
Muutama vuosi sitten ihmisten salakuljettaminen oli vain rike.
Nyt se on rikos. Se on suhteetonta.
Olen ehkä syyllinen, mutta se, mitä tein, ei ole rikos.
Keskustelu sai minut miettimään,
onko 109 vuotta siitä, että yrittää auttaa ihmisiä pois sota-alueelta -
tai ihmisiä, jotka etsivät parempaa elämää, oikeutta?
Kostas teki sen rahojen takia.
Se on rahoitusala.
Salakuljetusoperaatiossa mukana oleville on tiedossa paljon rahaa.
En voi kuvitella, millaista on miehillä, naisilla ja lapsilla,
jotka pakenevat epätoivoisesti ja kuolevat kuorma-autoissa.
Puristuksissa kuin sardiinit.
He ovat käyttäneet koko omaisuutensa päästäkseen sinne,
mistä toivovat löytävänsä paremman elämän.
PÄIVÄ 4
Molemmat tapaamani salakuljettajat ovat vähätelleet tekonsa vakavuutta,
mutta alle viiden kilometrin päässä vankilasta -
on pakolaisleiri ihmisille, jotka on salakuljetettu Kreikkaan.
Tänään sain päivävapaan vankilasta kuullakseni heidän puolensa asiasta.
Tämä on yksi Kreikan monista pakolaisleireistä,
joissa siirtolaiset ja pakolaiset hakevat turvapaikkaa.
Monille se on helpotus kulkemansa matkan ja ottamiensa riskien jälkeen.
Kreikassa on kymmeniä tällaisia leirejä.
Yksin täällä on 700 ihmistä.
Herra Ahmed?
Ahmed Haji on Pohjois-Irakista.
Hän pakeni suurperheensä kanssa sotaa. He palkkasivat salakuljettajan,
joka lupasi viedä heidät Länsi-Eurooppaan ja parempaan tulevaisuuteen.
Mutta todellisuudessa he ovat olleet jumissa Kreikassa -
ja asuneet tässä metallilaatikossa kolme ja puoli vuotta.
Kerro, miten teit matkasi.
Tulin Turkkiin Istanbulista.
Löysin sieltä salakuljettajan.
Maksoin hänelle lähes 80 000 dollaria.
Olimme autossa melkein kaksi tuntia,
sitten kävelimme seitsemän tuntia päästäksemme rajalle.
Siellä oli vettä ja joki.
Se oli pieni vene.
Se oli tarkoitettu 20 tai 14 hengelle, mutta meitä oli 47.
He heittivät laukkumme ja kaiken pois vapauttaakseen meille tilaa.
Pienet lapset piti panna jalkojemme alle.
Se oli iso joki. Se oli tosi epämiellyttävää.
Jossain vaiheessa perheeni ja neljä poikaani olivat veden alla.
Luulimme, että kaikki päättyy siihen.
Ahmed perheineen olivat onnekkaita.
Tunsin erään henkilön, joka lähti kotoa pari kuukautta ennen meitä.
Hän putosi veteen, hänen vaimonsa ja kaksi lastaan hukkuivat.
Heidän ruumiitaan ei löytynyt.
Yli tuhat siirtolaista vuodessa menettää henkensä yrittäessään päästä Eurooppaan.
Kun tapasit salakuljettajat, mitä he lupasivat?
Suunnitelma oli mennä suoraan Bulgarian läpi.
Siksi maksoimme niin paljon.
Mutta he huijasivat minua ja toivat minut tänne.
Joillakin salakuljetusreiteillä toiset salakuljettajat ryöstivät ihmisiä.
Tätäkö odotit, kun pakenit Irakista ja maksoit salakuljettajille paljon rahaa?
Pakolaisleirille joutumista?
Salakuljetus on valetta. Siinä ei ole totuutta.
Tilanne on järkyttävä.
Kiitos, kun jaoit tarinasi kanssamme.
Kreikan viranomaiset hylkäävät yli puolet turvapaikkahakemuksista.
Ahmed perheineen ja sadat tuhannet heidän kaltaisensa -
ovat vaarantaneet henkensä ja menettäneet säästönsä epävarman tulevaisuuden eteen.
Ahmed kertoo hyvin erilaisen tarinan ihmisten salakuljettajista -
ja heidän tavastaan salakuljettaa ihmisiä paikasta toiseen.
Hän sanoo, etteivät he ole hyviä tyyppejä. He ovat manipuloijia ja valehtelijoita,
jotka riskeeraavat perheiden elämät vain rahan takia.
Niin kauan kuin ihmiset haluavat paeta köyhyyttä ja sotaa,
maahanmuuttajia tulee ja salakuljettajat saavat muhkeita voittoja.
Olen taas Diavatan vankilassa ja yritän löytää Kostasin,
109 vuoden tuomion saaneen ihmisten salakuljettajan.
Hän kertoi rikoksesta, josta hänet tuomittiin,
mutta minulla on lisää kysymyksiä.
Onko sinulla muita oikeusjuttuja odottamassa?
Kyllä, muita on vireillä.
Monet salakuljetetut menettävät henkensä.
Ja he menettävät henkensä, koska kaltaisesi miehet -
ovat valmiita kuljettamaan heidät.
Annatte heille toivoa jostain, jota he eivät ehkä koskaan saavuta,
koska he kuolevat sillä matkalla.
Mitä sanot siihen?
Ne tapaukset eivät liity minuun.
En ole koskaan ollut sellaisessa tilanteessa.
Minulle ei ole käynyt niin.
Etkö siis häpeä tai kadu?
En.
Ovatko salakuljettajien pitkät vankilatuomiot mielestäsi ratkaisu?
Estävätkö ne toisia tekemästä samoja asioita?
Pitkät tuomiot eivät toimi.
70 prosenttia vangeista tekee sen uudestaan, halusi tai ei,
koska heille ei ole mitään muuta ulkona.
Hän ei häpeä tekojaan.
Hän ei usko hallituksen linjausta antaa pidempiä tuomioita estävän asiaa.
Ehkä se estää joitain ihmisiä.
Mutta se ei taida estää Kostasta.
PÄIVÄ 5
Kaikkien salakuljettajien lisäksi vankilalla on toinen iso haaste.
Kun saavuin tänne,
minulle kerrottiin, että puolella uusista vangeista oli elimistössään huumeita.
Oma sellikaverini Nico oli heroiiniriippuvainen.
Kiitos, ystäväni. -Kiitos.
Mutta Diavatassa on huumekuntoutusyksikkö,
joka on ainutlaatuinen vankilalle.
Yksikkö on omalla turvavyöhykkeellään.
Vankien on haettava jäsenyyttä, ja vankila päättää, kenet hyväksytään.
Täällä on erilaista kuin vankilassa.
Tämä on täysin erilaista.
Usein en tunne olevani vankilassa.
35-vuotias George on yksi 13 vangista, jotka ovat täällä kuntoutusohjelmassa.
Me maalasimme Prometheuksen varastamassa tulta.
Prometheus on yhteisömme nimi.
Tuolla on mottomme,
mitä huudamme terapiamme jälkeen.
Olemme yhdessä, sielumme sidottuina, yksi toisen puolesta, paremman elämän puolesta!
Olemme Prometheus!
Nämä 13 vankia tietävät olevansa onnekkaita.
Yksikössä on tilaa 84 miehelle,
mutta rahaa on niin vähän,
että hoitoa tarvitsevista vangeista pystytään auttamaan vain murto-osaa.
Jaan sen toisen yhteisön jäsenen kanssa.
George on nyt huumeista puhdas,
mutta hänen on varmistettava, että kun hän vapautuu kahden vuoden päästä,
hän pysyy puhtaana lopullisesti.
Miksi olet vankilassa? -Aseellinen ryöstö kommandopipo päässä.
Pankkeja, postitoimistoja, vedonlyöntipisteitä.
Sellaisia asioita.
Mitä asetta käytit?
Automaattista, ei revolveria.
Oletko koskaan ampunut ihmistä?
En ole koskaan ampunut ketään.
Ammuin vain ilmaan pelästyttääkseni heidät ja saadakseni rahat.
Minun piti tehdä se, mitä piti, jotta saisin huumeita.
Heroiinia, kokaiinia, hasista.
Kaikkea. -Kaikkea.
Siksi olet täällä terapeuttisessa yhteisössä.
Voitat huumeriippuvuutesi, joka johtaa rikollisuutesi.
Lapsesta asti -
olen ajatellut itsestäni,
että olen rikollinen eikä minussa ole mitään hyvää. Totuus on päinvastainen.
Löysin täältä ihmisiä, jotka osoittavat minulle rakkautta ja kunnioitusta.
Huomenta, kaikki. -Huomenta.
Kuka kertoo ajatuksistaan tänään?
Joka päivä heillä on ryhmäterapia,
joka auttaa heitä ymmärtämään ja hallitsemaan riippuvuuksiaan.
Huomenta, yhteisö.
Minun on vaikea puhua tästä, mutta yritän.
Siskoni kävi luonani pitkän tauon jälkeen.
Puhuimme viimein ongelmistamme isämme kanssa.
Olen puhunut yhden lapseni kanssa. Toiset kaksi eivät puhu minulle.
Kunpa he tuntisivat isänsä.
Olen muuttunut mies.
Hyvä. Halatkaa.
Se oli tunteellinen sessio.
Rikoksia tehneet aikuiset miehet puhuivat avoimesti siitä,
mitä haasteita ovat kohdanneet päivän tai viikon aikana.
Ja tämä ohjelma ja tämä terapeuttinen yhteisö -
yrittää tarjota heille keinot ja työkalut,
joilla he voivat muuttaa elämäänsä.
Ja kun he muuttavat elämänsä,
se muuttaa potentiaalisen uhrin elämän.
Minulle se on tärkeää.
Tänään yksi ryhmästä täyttää 40.
Anna minun auttaa.
Osaan pukea esiliinan, George.
Olet valmistanut jo kuorrutteen.
Ota kuorrutus ja levitä se kaikkialle.
Aloitan keskeltä.
Oletko vaikuttunut?
Teet sen paremmin kuin minä.
Selvä. Miltä tuntuu olla puhdas huumeista?
En uskonut, että voisin elää ilman huumeita.
En uskonut voivani tehdä töitä, en edes valmistaa tätä kakkua.
Ja tunnistatko sen, kuinka paljon tuskaa olet aiheuttanut,
kun ammuit pelotellaksesi ihmisiä?
Ymmärrän, miltä heistä tuntui.
Voin laittaa itseni heidän asemaansa. Ymmärrän heitä.
En voi tehdä sille mitään.
Tunnen syyllisyyttä ja katumusta.
Olen sinut menneisyyteni kanssa.
Eläköön hän pitkään, tulkoon vanhaksi Ja saakoon hän valkoiset hiukset
Anna kaikille tiedon valo
Ja kaikki sanovat Että täällä on viisas mies
Tänään näkemäni perusteella yksikkö antaa vangeille apua, jota he tarvitsevat.
Harmi, että se auttaa vain 13 ihmistä.
Lupasin murhasta istuvalle sellikaverilleni Nicolle,
että pelaamme koripalloa ennen lähtöäni.
Nico on aiemmin päässyt huumeterapiaohjelmaan,
mutta hän ei kestänyt sen intensiivisyyttä ja lopetti pian.
Nyt hän haluaa toista tilaisuutta.
Kun olin siellä, näin, että organisoitu toiminta vaatii paljon.
Tällaisessa paikassa se voi olla haastavaa. Oletko valmis palaamaan?
Siellä on pystyttävä katsomaan itseään peiliin -
ja ymmärrettävä, kuka on ja mitä on tehnyt.
Täällä on vaikea kohdata itsensä. Se on vaikeaa kenelle tahansa.
Miksi luulet olevasi valmis?
Tunnen olevani sen ikäinen, että pystyn käsittelemään näitä asioita -
ja se on omaksi parhaakseni.
Haittapuolia ei ole.
On aika päättää, mitä haluan tehdä, kun pääsen ulos.
On palattava yhteiskuntaan.
Toivon pääseväni vankilasta.
Haluan olla normaali ihminen ja unohtaa viimeisen 15 vuoden kokemukset.
PÄIVÄ 6
On viimeinen aamuni Diavatan vankilassa.
Kukin kolmesta sellikaveristani jää tänne ehkä ainakin vuosikymmeneksi,
vaikka työ lyhentäisikin tuomiota.
Heihin liittyy todennäköisesti lisää salakuljettajia tulevina vuosina.
Se voi edelleen rajoittaa sitä,
miten vankila voi auttaa toisia vankeja muuttumaan.
Ennen lähtöäni kysyn vankilan johtajalta Anastasios Papadopoulosilta,
mitä mieltä hän on tästä tilanteesta.
Teillä on täällä hyviä ohjelmia.
Huumeriippuvuusyksikkö.
Mutta heillä on vain vähän tilaa hyödyntää…
Totuus on, että resurssimme ovat rajalliset.
Vankila on suunniteltu 360 hengelle.
Juuri nyt meillä on 440 vankia.
Se on määrä, joka ylittää vankilan kapasiteetin.
Mutta yhä useampi vanki,
ei vain täällä, vaan kaikkialla maassa, liittyy ihmisten salakuljetukseen.
Tarkoittaako se, että heille langetetut pitkät tuomiot -
eivät ole sellainen riittävä pelote, jota lainsäätäjät toivoivat?
Se, mitä sanot, on totta,
mutta tiukempi tuomio on pelote.
Tuomion lisäksi meidän on valistettava heitä siitä,
että heidän tekonsa ovat rikoksia.
Ihmisten hengen vaarantaminen on minulle suuri rikos.
Näkemäni ja kuulemani mukaan -
tämä uusi rikollislaji voi olla kaikkein vaikein kuntouttaa.
Olen nähnyt upeita aloitteita,
jotka parantavat joidenkin vankien elämää.
Mutta olenko nähnyt järjestelmän, joka voi kuntouttaa uuden vankiluokan,
ihmisten salakuljettajat? En ole varma.
Tekstitys: Merja Pohjola