Si pripravljen, Vivo?
Dobro. Na delo.
Hej, dame in gospodje. Predstava tukaj je.
Tukaj je.
Kar pripravila sva vam, vas osupne vse.
Semkaj le.
Zato zberite se, prijatelji in začnimo.
Z nami je sam in edini Vivo.
Je vklopljen?
Vsi na kup. Gremo!
Malo vas je, a to me ne skrbi. Ko predstava se začne, posel zacveti.
Blizu živiva, nisva novost. Vsak dan sva tukaj, šov je preprost.
Sem kinkaj Vivo.
Kaj pa je kinkaj? Zdaj naučim vas marsikaj.
Gugam se, ko zapojem kaj, samo da vas očaram zdaj.
Andrés pa poje ...
Ti in jaz edinstvena sva.
Takt na takt, vsakokrat.
Sva del starega izročila natančnega zvočila.
Glasbenika izvrstna, ki sta konkurenco pohodila.
Ura tiktaka, ritem ne čaka.
Že padajo denarci in kovanci.
Tu sva ves dan, vsak dan, daj mi poljub.
Takoj se vrnem. Glej.
Ti in jaz edinstvena sva.
Takt na takt, vsakokrat.
Vprašali boste: Kaj pa kinkaj počne na Kubi?
Ne živite v deževnem gozdu? Padel sem s tovornjaka.
Bil sem v novem kraju, vse neznano.
Bil sem lačen in bežal sem pred še bolj lačnim, ki me je lovil.
In kdo me je rešil?Andrés, ja. Z melodijo me je pomiril.
Od kod si se vzel, mali?
Rad imaš glasbo, kaj?
Prav nič se ne boj.
Lahko si z menoj.
A kako ti bo ime?
Tako vesel in živahen si. Ravno pravo ime imam zate.
Vivo.
Če ti je okej, kapo daj naprej. Le veselo glej,kapo daj naprej.
Če ti je okej, kapo daj naprej. Vivo povsod pride prej.
Če ti je okej, kapo daj naprej. Le veselo glej,kapo daj naprej.
Če ti je okej, kapo daj naprej. Navadil sem se na ljudi.
Ti in jaz edinstvena sva.
Takt na takt. -Takt na takt.
Vsakokrat. -Vsakokrat.
To nam je okej, kapo damo naprej.
Le veselo glej, kapo damo naprej.
To nam je okej, kapo damo naprej.
Le veselo glej, kapo damo naprej.
Ti in jaz edinstvena sva.
Takt na takt, vsakokrat.
Brez napak.
Tako se temu streže v Havani.
Natančno, do takta ubrano.
Čeprav nisva govorila istega jezika,
sva bila v glasbi tako usklajena,
da sva dopolnjevala svoje glasbene stavke.
Odlično kot vedno, Vivo. Si lačen?
Boš kroket? Kaj pa mango?
Nekdo pa ima rad mange.
Marsikdo bi rekel, da imava popolno življenje.
In prav bi imeli. No, dokler nisva prejela pisma.
Dobil ...
Si pismo. -Muchas gracias, Montoya.
Marta.
Kako?
Marta? Kdo je Marta?
Mi amor, Andrés. -"Ljubi moj"? Kdo je Marta?
Le kaj lahko napišem v pismu po vseh teh letih?
Tik pred upokojitvijo se mi vračajo spomini
o čudoviti glasbi, ki sva jo ustvarjala.
Ne vem, ali mi boš odpustil dolgoletni molk,
toda vse bi mi pomenilo, če bi spet pela s teboj.
16. junija imam poslovilni koncert v Mambo Cabani v Miamiju.
Če boš tam s kitaro, bom vedela, da čutiš enako.
Upam, da ni prepozno.
Amor, Marta.
Saj ne morem verjeti. Marta Sandoval.
Sem prav slišal? -Martin zadnji nastop?
Stojte. Kdo je Marta? -V Miami greš?
Ne, ne. Od doma na trg greva. To je najina edina pot. Dve ulici.
Moraš iti, Andrés. Končno bosta nastopala skupaj.
Kaj? Ne. Naše občinstvo je tukaj.
Prestar sem, da bi šel v Miami. -Prav imaš.
Dajmo, prispevajte.
Naj vas ne zanese. Kdo je Marta?
Halo?
Ej! Kdo je Marta?
Čakaj. To si ti?
Mislil sem, da si od nekdaj star.
Sta bila duet?
Marta, ay.
Bila je zvezda Havane. Imela je najlepši glas na Kubi.
In bila je ljubezen mojega življenja.
A tega ji nisem nikoli povedal.
Vsi so vedeli, da bo nekoč zelo slavna.
Po še enem razprodanem koncertu sem izkoristil priložnost.
Zbral sem pogum, da se ji izpovem.
Tedaj naju je prekinil promotor iz Amerike.
Marti je ponudil nastope v Mambo Cabani v Miamiju.
Marta je bila presrečna.
Končno so se ji uresničile sanje.
Tedaj sem spoznal,
da ne bo sledila srcu, če ji bom povedal, kaj je v mojem.
Zato sem zadržal svoja čustva in molčal.
Havana je bila brez nje prazna. Kot tudi moje srce.
Vso svojo ljubezen in otožnost sem prenesel v pesem.
Preveč žalostno, da bi jo lahko pel.
Pesem, ki je Marta nikdar ne bo slišala.
Tukaj je, Vivo. Moja zadnja pesem.
Za Marto
Joj. Nikdar je ni slišala. Kako žalostno.
Toda zdaj imam čudovito darilo. Drugo priložnost.
Prosim?
Šla bova v Mambo Cabano. -Kam?
Obstaja kraj,
daleč od tod,
kjer te ritem obnori.
Ne popusti in veš, kje si.
To je Mambo Cabana.
Srce divja,
ko trobenta zaigra, in nihče ne bo več spal.
Spet bom lahko zaplesal z njo.
V Mambo Cabani.
Mambo Cabana, Cabana, Cabana.
Joj, joj, joj, počasi, stoj. Prehitro vse se vrti.
Šla bova na pot s pismom iz preteklosti.
Ne, ne, ostani doma.
Najino življenje je tu, najine pesmi tu poj.
Vivo, nič se ne boj.
Ni prepozno.
Kaj se dogaja?
Vidim, slišim vse, mi amigo.
Ko v dvorani pojem jim s tabo.
Ne!
In Marta tako lepo poje.
A njena pesem moja je.
Ni prepozno.
Andrés!
Ni prepozno.
Greva jutri.
Mambo Cabana.
Saj ne misliš resno?
Joj, Vivo. Si tudi ti navdušen?
Ne, nisem. Miami ni za naju. V mestece sodiva, na trg.
Ne skrbi, vse bo v redu.
Ulovi.
Poslušaj, Vivo. Marti moram odnesti to pesem.
Vedeti mora, da jo ljubim.
Saj je samo ena pesem.
Vivo, kam greš?
Ay, Vivo.
Kaj mu je? Z letalom v Miami?
60 let je minilo, ti pa bi šel tja zaradi enega nastopa, ene pesmi.
Kaj pa lahko ena pesem spremeni?
Kaj mi je?
Daj no, Vivo.
Kovček se ne bo sam pripravil.
V redu.
Krasen dan za potovanje.
Dobro jutro.
Rad bi se ti opravičil za tisto sinoči.
Mislim, da sva ...
Andrés?
Za Marto
Havana je izgubila dragega prijatelja.
Njegovo brenkanje je leta polnilo naš trg in naša srca.
Vsi smo se veselili, da bo kmalu spet z Marto Sandoval.
A žal jima ni bilo usojeno.
Gospa.
Najlepša hvala. Sem Rosa Hernández.
Andrés je bil stric mojega pokojnega moža.
S hčerko Gabrielo sva s Floride.
Prvič sva na Kubi.
Tisto je moja mama.
Ime mi je Gabi. Ti si Vivo, ne?
Saj vem, kako ti je.
Tudi jaz sem ostala brez očeta.
Carlosove vezi s Kubo nista pretrgala ne čas ne razdalja.
Neuničljive vezi. To naju združuje. Stati si morava ob strani.
Vidiš, da razumeš? Čakaj, že vem.
Pridi živet k meni na Florido.
Jutri se vračava domov. Zlezi v torbo.
Počakaj, Vivo. Kam greš? Te skrbi, da te bo tiščalo?
V torbi imam brisačke.
Najlepša hvala, da ste naju tako sprejeli.
Hvala, gospa.
Prijatelji, poslovimo se od Andrésa Hernándeza
ob zvoku še ene pesmi.
Vse življenje ustvarjal si glasbo.
Mislil sem, da se zven ne bo končal.
Zdaj vse je tiho.
Prijatelj, rad bi le še s tabo igral.
Zaspal si ob mrmranju glasbe.
Sonce je vzšlo, a ti si spal.
In zdaj sem sam.
Ostaja mi le prošnja še.
Še pesmico, še eno. Ne odhajaj, še eno zapoj.
Ne odnašaj glasbe s seboj.
Zato, še pesmico, še eno. To le želim si.
Le znamenje daj, ni prepozno.
Ni prepozno.
Še eno pesmico.
Še boš živel v svoji glasbi.
Še eno pesmico.
V pesmi, ki za nekoga je.
Še eno pesmico.
Zato poiskal ji bom dom.
Le preglasiti moram strah.
Tu potrebujem te ...
Za pesmico še eno. Nisi končal še, na pot bom šel.
Tisti koncert bom ujel.
Vsi naj vedo, da ena še je pesem.
Dolga je pot, a ne bom se bal.
S petjem strah bom odgnal.
Prebil bom ta zid strahu, kot sonce oblake, ker si še tu.
Nič jokanja, jaz pojdem tja. Zdaj vem, da moč v meni je.
Za eno pesem še.
Tista čudakinja.
Gabi. Kaj počneš? -Pesmico igram.
Če jo bo slišal Vivo, bo prišel z nama.
Saj res, s Floride je.
Kaj sem rekla? Nič več ljubljenčkov.
Prosim. -Ne, ne.
Divje živali tako ne smejo na letalo.
Señora Hernández.
Dobro, da sem vas ujel.
Gabi, mi niña, vemo, da imaš rada glasbo.
Kot tvoj stric Andrés.
To ti podarjamo v slovo, da se ga boš spominjala.
Starinski marakasi? Klavesi?
Pazi to faco.
Hvala, Montoya. Podaril si ji harmoniko.
Te že greje, mama?
Glasbo ima v krvi.
Kuba, Kuba. Rada imam kubansko glasbo.
Že vem. Marta, prihajam.
Kako si, Kuba? Tu je moj ritem.
Hvala, Gabi. Zdaj vsa Kuba ve, da si tu.
Oprosti. Moja glasba je očitno prehuda. -Temu hrupu reče gla...
Bueno, vajin taksi je tu.
Montoya, hvala. -Gracias, Montoya.
Adiós. Vsak dan vadi.
Moja glava. Potovanja očitno niso zame.
Kje sem? Koliko je ura?
10 zjutraj. Še deset ur imam.
Saj res. Tista deklica.
Poglej, kaj imam.
Se že veseliš? -Seveda. Česa že?
Danes greš prvič prodajat piškote.
Mislim, da ne bom šla.
Skavtinjam sem dala, kar sem lahko.
Kaj pa govoriš? Samo na enem srečanju si bila.
Vem. Čas je za kaj novega. -Kaj novega?
Saj si komaj začela, šele spoznavaš jih.
Moj zanesljivi rep.
Prosim, daj jim možnost. -Imam že odstopni video.
Keksi!
Čao. Mi gremo. Adijo!
Domiselno. -Čakaj, to je najboljše.
Spremenila sem jih v zombijske klovne.
Kupi moje kekse.
Gabriela María Rosa Hernández, v skupini si.
Računajo nate, ne zapusti jih.
Zakaj?
Pulguita, nehaj odganjati vse.
Če se ne boš skušala ujeti z drugimi, boš zelo osamljena.
Poslušaj me. Z njimi greš.
Dopuščam ti vijolične lase, to si mi dolžna.
Če pa govorijo samo o keksih, značkah in ekologiji.
Živ dolgčas.
Šla boš prodajat kekse.
Z njimi se boš slikala, uživala boš in se družila.
In obleci uniformo, ker je prav srčkana.
Nikogar ni, gremo.
Le mirno. Saj je samo prastričev kovček.
Ki se kotali, sam od sebe.
In igra srhljivo glasbo.
Le mirno.
Vivo, tu si. -Ja. Adijo.
Sledil si mi, kaj?
In si se skril v torbo.
Ker me imaš rad.
Kako sem te vesela.
Zdaj lahko komu dam zapestnico. Najboljša prijatelja za vedno.
Pusti me. Tace stran. -Ne gani se.
Za vedno je dolga doba. Mudi se mi.
Veselilo me je. Čao.
So to nagrobniki?
To je moj živalski vrt. No, bil je.
Gabi. -Mama je. Skrij se.
Kaj dogaja, mama?
Zakaj je bilo to v mikrovalovki?
Ker sem jo sušila ...
Ker si jo ... Kaj je to?
Stokrat sem ti že rekla. Ne nosi hrane v sobo.
Hrana privlači živali. Vzemi uniformo.
Da bom postala nevidna? -Gabi.
Me že vse srbi.
V grlu me praska. -Uniforma je, ne alergija.
Na, hitro se preobleci. Ne bi rada zamudila.
Jaz pa bi.
Si videl, Vivo? Sploh me ne razume.
Hoče, da nosim uniformo kot vse druge.
A nisem kot druge, ker ...
Jaz skačem po svojem ritmu. Žarek sem v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Skačem po svojem ritmu. Žarek sem v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Imela sem violino, a šla je. Tamburin sem igrala trkaje.
Ops. Vidiš? Premalo sem zbrana.
A zdaj bova ekipa ubrana.
Ubrana! Si videl? Besedna igra.
Zabavam se, to je vse.
Sem mlada ženska.
Skačem po svojem ritmu. Žarek sem v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Ekstra, ekstra. Preberite. Sem ekstra, ekstra.
Za druge preveč sem pestra.
Na busu svoj sedež imam. Sem človek, ki raje je sam.
Preveč si živahna. Umiri se.
Nič ne bo. Sem to, kar sem.
Živahna sem, ker sem pač živa.
Prijatelja imam, ekipa sva.
Skačeva po svojem ritmu. Žarek v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Solo!
Dober solo.
Če sam si, si glasen. Pospešim, če svet je počasen.
Sproti se učim, kaj si želim.
Vem, da osamljena se zdim. Vsi to domnevajo.
Vidiš sobo in misliš, da vse veš o meni. Stari, ne poznaš me. Jaz sem kul.
Skačeva po svojem ritmu. Žarek v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Skačeva po svojem ritmu. Žarek v turobnem svetu.
Divja sem, a ti pravim. Tu imam vse, kar rabim.
Skači!
Kje si?
Kaj je to?
Punca je od sile.
To je torej Florida.
Plastične ptice. Florida je čudna.
Zdaj moram samo najti Marto.
Daj mi znamenje, Andrés.
Karkoli. Usmeri me. Kakršenkoli znak.
SAMO ZA EN VEČER
POSLOVILNI NASTOP
Mambo Cabana.
Oprostite, gre ta avtobus v Miami?
Ja.
Odlično. Mambo Cabana, prihajam.
Ni prepozno. Z avtobusom grem.
Živjo.
Je to mesto zasedeno?
Živali nimajo vstopa. Karkoli si, poberi se.
Mene že ne boš.
Sem lepo rekel? Tega sem se sam domislil.
Kako si prisrčen.
Hvala. -Najbrž tudi okusen.
Stran!
Tu si. -Ne, ne.
Vem, zakaj si na Floridi. Marto iščeš.
Prebrala sem njeno pismo.
Stric Andrés je hotel nocoj na njen nastop, kajne?
Bi rad šel tja?
Zakaj?
Kaj je to? Para Marta?
Pesem ji je napisal?
Zjutraj odpotuješ, kmalu svet spoznal bo te.
Rad odšel bi s tabo, a tvoja pot le tvoja je.
Veš, kaj to pomeni?
Nikoli ji ni povedal, da jo ljubi.
Vivo, to je pomembno. Marta mora slišati to pesem.
Tja te bom odpeljala.
Res?
Martin zadnji nastop je v Mambo Cabani v Miamiju?
Nimava veliko časa. Ne skrbi, načrt imam.
Najprej skoči v torbo.
Vse za Andrésa. Vse za Andrésa.
Če pa je zadnji nastop Marte Sandoval.
Daj no. Miami ni tako daleč.
Od kdaj pa ti je všeč Marta Sandoval?
Od rojstva. Obožujem jo.
Povej mi naslov kakšne pesmi.
"Despacito"?
Pripravi se za piškote. Ne bom ponavljala.
Ne skrbi, boljšo zamisel imam.
Boš očistila nahrbtnik? Precej krame je v njem.
In nisem videl brisačk.
Poglejva. Iz Key Westa v Miami ...
Krasno. S tem bova pravočasno tam.
Mambo Cabana, prihajava.
Señora Sandoval. Kakšna čast.
Pridite.
Res smo ponosni, da ste nas izbrali za zadnji nastop.
Marta.
Bo tvoj nekdanji kolega Andrés res nastopal s teboj?
Upam.
Dobrodošel v prelepem centru Key Westa.
Najprej vozovnici.
Ostani v torbi. Če kdo vpraša, si moja terapevtska živalca.
Keksi!
Kupite kekse.
Ves izkupiček bo za ogrožene živali.
Joj, skavtinje.
G. Henshaw. Želite piškotke z meto?
Veste, da je v barju 2.000 vrst rastlin in živali?
70 je ogroženih ...
Oprostite. Če zamenjate vrečko za našo platneno torbo,
ne boste ubijali narave.
Saj nisem slab človek. Samo piškot želim.
Pojdiva, preden naju vidijo. -Hernández!
Živjo ... Plavolasa.
In drugi dve. -Kje pa imaš uniformo?
Pravila so pravila.
Kekse lahko prodajaš samo v uniformi.
Kaj? Je prodaja danes? Mislila sem, da je bila včeraj.
Tudi včeraj te ni bilo.
Prav imaš. Reševala sem to živalco.
Kaj ti je?
Kako je srčkan. -Ga lahko pobožam?
Ne. -Izvoli. To ima rad.
Poglejta te očke.
Prisrčen je. -Nehajte. To je že nasilje.
Pa ti uheljčki. -Kako mu je ime?
Ime mu je Vivo in je oposum.
Gabi, to pa ni oposum. Kinkaj je.
Redek južnoameriški sesalec, znan tudi kot vitorepi medved.
Prvič slišim, a ni slabo.
Oči so nekam steklene. Dlaka je nekam garjava.
Je že bil pri veterinarju? -Prosim?
Obstajajo pravila, Gabi.
Treba ga je cepiti in pustiti en teden na opazovanju.
En teden? -Ja.
Da ni v stiku z drugimi živalmi. Nisi prebrala priročnika?
Saj res. Teden. To sva opravila.
Še dobro. Potem mi lahko pokažeš potrdilo o cepljenju.
Ja, takoj ti ga prinesem.
V prtljažniku kolesa ga imam.
Ne, ne.
Rezervni načrt.
Čakajta. Kolesa nimajo prtljažnikov.
Začenjam sumiti, da nima potrdila.
Res? Se ti zdi?
Dekleti, med nami je upornica. V akcijo!
Avtobus bova ujela na naslednji postaji.
Ustavi se. Predaj nam kinkaja.
Ušla jim bova.
Kaj pa avtobus?
Ni uspelo. Dajmo, Vivo. Znebi se jih.
Nate! To je zabavno.
Otrok ne bi smel imeti tega, ampak izvolite.
Ej. Kako si drzneš!
Našel sem brisačke. -Nehaj! Bi nehal smetiti?
Nate.
S kemikalijami se škropi!
To je klic na pomoč. Gabi, daj nam ga!
G. Henshaw. Z avtom ste šli? Tu blizu stanujete.
Sram naj vas bo. -Sram.
ZAPUŠČATE KEY WEST
Ne veš, kaj delaš. Predaj nam ga!
Vivo, drži se. Skočila bova. -Kaj?
Tako, Miami. Prihajava.
Ne, ne!
Kaj smo naredile?
Nebogljeno živalco smo potisnile v svet, kjer ne bo preživela.
Gremo nazaj k stojnici? -K stojnici?
Ne. Dolžne smo ga rešiti. Eva.
Ja? -Rabimo čoln tvojega očeta.
Pesem. Kje je? Kje je?
Še je cela. V redu. Kje sva? Kje je avtobus?
Ne!
Peščeni angelčki. Vivo, pridi poskusit.
Poglej me. Mačka sem. Mijav.
Od tod moram. -Ej, Vivo.
Zamudila sva avtobus, a imam še en načrt.
Po bližnjici skozi močvirje bova tam še pred predstavo.
V redu, nov načrt. Pa poglejmo.
Kako sva usklajena. Kot bi si brala misli.
Joj, no. Mislila sem, da bo šlo.
Misli? Če bi mi brala misli, bi te grabila panika.
Čoln je bil najina rešitev.
Obtičala sva na ladji, ki gre v drugo smer.
Prav nič nisva usklajena.
Usklajenost je to.
Midva pa sva to.
Drugače pojmujeva besedo načrt.
Za vse, ki smo razumni, dober načrt preprečuje polomije.
Tvoji načrti pa so samo sad nepremišljenosti.
Kaj počneš?
Ta-da! Včasih je treba improvizirati.
To ne bo plavalo.
Potovanje se začenja.
Plava. Dejansko plava.
Pazi.
Samo hipec. Da si ne česa pretegnem.
V redu. Si pripravljen?
Zgrešila je.
Čisto sem zgrešila splav.
Si videl, Vivo?
Noro smešno.
Marta, prihajava.
TOK TOK
Tukaj Gabijin robot. Pustite sporočilo. Bip.
Gabi, sporočila ti pišem. Pokliči me.
Kaj sva rekli?
MARTA SANDOVAL NOCOJ OB 20h
Ne, saj ne bi.
Pa bi.
Carlos, zdaj bi potrebovala tvojo pomoč.
Veš, da ima to po tebi.
Lovila sva avtobus. Spodletel je poskus.
In zdaj naju zanaša tok.
Po bližnjici hotela je iti. Ustrežljiv hočem biti.
A kako se bova izmazala?
Se spomniš sveta, kakršen bil je?
Bila sva ti in jaz, le ti in jaz.
Zdaj pa obzorje obširnejše je.
Zmaga al' poraz, zmaga al' poraz.
Ko pred menoj so zavoji,
le nagnem se lahko.
In ko še goriva mi zmanjka,
z rezervo grem naprej.
In ko vsak načrt mi propade,
lahko le vztrajam.
Ko dan se konča in potihne vse,
jaz igram naprej, naprej.
Takt na takt.
Vivo. Te je strah?
Kadar me je bilo strah, mi je oče pel. -Andrés meni tudi.
Lahko zapojeva Martino pesem. Razvedrila naju bo.
Tu sem, le na drugem bregu.
A vedno na tvoji strani, sledim tvojemu podvigu.
Bobnanje imam v krvi. Lahko te naučim.
Ti bi učila mene bobnati?
Na, Vivo. Glej me. Poskusiva s preprostim ritmom.
To je samo hrup. Poglej.
Hudo. Hitro se učiš. Očitno sem dobra učiteljica.
Sledi mi, mala.
Lepo zveni.
Ja, saj še bo kaj iz tebe. Nadarjena si.
Dajmo, Vivo. Razdivjaj se, ata.
Ata? Bi ata znal to?
To, Vivo.
Se spomniš sveta, kakršen bil je?
Zdaj sva ti in jaz, le ti in jaz.
Zdaj pa obzorje obširnejše je.
Zmaga al' poraz, zmaga al' poraz.
Ko pred menoj so zavoji ...
Skačeva po svojem ritmu. -Le nagnem se.
In ko še goriva mi zmanjka ...
Skačeva po svojem ritmu. -Z rezervo grem naprej.
In ko vsak načrt mi propade ... -Žarek v turobnem svetu.
Lahko vztrajam le. -Žarek v turobnem svetu.
Ko dan se konča in potihne vse,
igram naprej, naprej.
Takt na takt.
Dajmo, ne odnehaj zdaj. Ne prekini ritma, kolega.
To ni moj ritem, nisva kolega.
Ne skrbi, Vivo, samo prši. Kmalu bo minilo.
Drži se, Vivo.
Ne!
Pesem!
V redu. Prijela jo bom. -Ne, jaz jo bom.
Vivo. Nič ne vidim.
Reci, da ni res.
To!
Vivo. -Ne.
Imam jo. -Pesem.
Ne skrbi, izročila jo bom. Obljubim.
Gabi.
Brez panike. Izgubil si pesem.
In ima jo Gabi. Kaj bom zdaj?
Nov načrt potrebujem.
Nov načrt, nov načrt. Že vem.
Gabi!
Tukaj Gabijin robot. Pustite sporočilo. Bip.
Gabriela María, takoj se oglasi.
Videla sem urnik avtobusov. Če misliš, da si zdaj v godlji,
boš kmalu v veliko hujši.
Ob avtobusu se vozim in trobim. Jaz sem ta.
Vem, da slišiš.
Ustavite! -Kaj za ...
Saj ne boš pustil, da nas prehiti?
Mene že ne bo.
Ne, ne. Ne pospešuj.
Gabi!
Ne odziva se. Preiskati moram močvirje.
Ptiči, ptičja perspektiva. Krasno.
Ej, vi! Bi mi pomagali nekoga najti?
Fino. Ptiček.
Oprosti. Vivo sem. Prijateljico sem izgubil.
Škrlatni lasje, kravata. Bi me odpeljal v nebo, da jo najdem?
Navadno rad pomagam, a ravno se odpravljam počivat.
Kaj? Ne, ne govori tega. Gotovo imaš še za kaj živeti.
Ne govorim o večnem počitku.
Ja, zimsko spanje do konca življenja.
Do konca zmenkarske sezone. -Sliši se strašno. Skratka ...
Ne razumeš. Vedno so mi govorili: Ne skrbi, Dancarino,
po tej sezoni boš našel sanjsko dekle in ljubezen.
Krasno, a nimam časa.
Ljubezen povzdigne te in izpusti te ne.
Ja, saj vemo.
Umirita se že. -Malce se mi mudi.
Tu sem že osem, osem sezon.
Ljubezen me ni povzdignila, vrgla me je v jamo.
Žalostno. V glavnem ... -Neviden sem. Nikomur ni mar zame.
Zlasti Valentini.
Gleda me, ne? -Ja.
Ne poznava se. Srečno pri iskanju. Adijo.
Čakaj. Pridi ven. Si ji povedal, kaj čutiš?
Ne morem. Strah me je.
To pesem poznam. Ne konča se lepo.
Naučil te bom, potem pa mi boš pomagal.
No, prav.
Pojdi se predstavit.
Živjo. Dancarino si. Ne, jaz sem Dancarino.
Me veseli.
Ne. Nazaj grem. -Ne, zberi se.
Nasmehni se in jo pohvali.
Valentina. -Saj znaš.
Tvoje oči so kot velika bazena.
Ne, so kot mlaki na tvojem obrazu.
Mlaki? Na mojem obrazu?
Joj, ne.
Česa tako lepega mi še nihče ni reke...
Žabo imam v grlu.
Žal mi je, Gary.
Ravno za skupaj sta.
Dancarino.
Kako lepo perje imaš.
Prava paša za moje oč... Za moji mlaki. Ki sta moje oči.
Nenavadno dobro jima gre.
Primi jo za roko.
Oprosti. -Joj, oprosti.
V redu je. Še eno oko imam, nič hudega.
Previdno.
Ne prehitro, malo pod kotom. -Na levo. Ja.
Tako. Zdaj pa skupaj odletita.
Ljubezen povzdigne te in izpusti te ne.
Krasno.
Počakaj. Rekel si, da mi boš pomagal. Vrni se.
Dogovorjena sva. Dogovorjena sva!
V redu, vamos. Pozor, predstava se začne čez štiri ure.
Spustite luči za finale.
Oprosti, mi niña. Se je Andrés že oglasil?
Ne še, señora. Še enkrat bom preverila. -Hvala.
Kje si, prijatelj moj?
Vivo. Vivo? Kje si?
Joj, ne. Kje je? Kje je pesem?
Dajmo. Vivo me bo ubil.
Samo želva je. -Ni samo želva.
Becky? -To je floridska okrasnica.
Iz teh krajev je, ne pa kot tvoj prijatelj.
Kje je? -Pravzaprav sem ga izgubila.
V močvirju si izgubila kinkaja?
Čestitam, Hernández. Ubila si ga. -Kaj?
V tem okolju ne more preživeti.
Tu je vsaka žival njegova naravna plenilka.
V karanteno mora. Pomagaj nam ga najti.
Ne bom vam pomagala. -Potem očitno nočeš tega.
To pesem si iskala, ne? -Ne. Ni mi mar zanjo.
Prav. Jo bomo pač reciklirale. Eva.
Pojej jo. -Prav.
Stoj. Prav, zmagale ste.
Prodajala bom piškote.
Vse bom naredila. Samo vrnite mi pesem.
Dobila jo boš, ko bo kinkaj na varnem z nami.
Gabi! Kje si?
Ogabno. Kaj se pa grem? To ni zame.
Srečo bom imel, če bom preživel. Gabi!
Si me res utišal? -Kolega, tiše govori.
Resno? Veš, kaj vse sem pre...
Meni si drzneš reči "bap bap bap"?
Zdaj pa dovolj! Hočem, da govorim tiše?
Pa bom govoril tiše!
Se mi je kar zdelo. Kar skrij se.
Sredi močvirja sva. Komu mar za malo hrupa.
Meni.
Kako lep glas imaš.
Prvič te vidim.
Ime mi je Lutador. Pa tebi?
Ime mi je Vivo.
Ježeš, kako grdo ime.
Odslej boš Hrupko. Hrupko, pojoča podgana.
Ja. Nisem podgana.
Kaj pa si? Gibon?
Kinkaj sem.
Sliši se eksotično.
Poslušaj, mali kinkaj.
Ne maram hrupa.
Zato bodi tiho.
To je moje pravilo.
Tu se ga vsi držijo. Je tako?
Tako mi je všeč.
Popoln molk.
Oprosti. Niti pisnil ne bom.
Lahko sem popolnoma tiho. Tiho bom.
Dobro vem, da boš tiho.
Smrtno tiho. Kot vse moje jedi.
Glej ga, no. Prijateljček. Dreves ti bo zmanjkalo.
Še dobro. Rešen sem. Si angel?
Jaz sem, Vivo. -Dancarino? Rešil si me?
Rešil sem te. Kot je ljubezen mene.
Ko si me našel, bil sem na tleh. -Visoko sva.
Dvignil si me, ko pregnal si bolečino,
kot izvrstno balerino, in sem našel Valentino.
Povedal sem ji za tvoj ljubezenski podvig.
Ubogi medvedek. Izčrpan si, odpeljala te bova tja.
In Valentina je rekla, naj pomagava.
Pa sva te poiskala, da boš ptičjo perspektivo imel.
Ljubezen povzdigne te in izpusti te ne.
Kul. Nehajta peti, visoko na nebu smo.
Ljubezen žene te in še razvname te.
Pomagajva mu, potem greva na jug.
Ti pojdi izročit ljubezen najdeno.
Kamor gremo, ne potrebujeva cest.
Stopinje ljubezni kažejo nam pot.
Kažejo nam pot.
Mi bosta pomagala? Hvala.
Nič ne skrbi. Našli bomo tvojo prijateljico.
Tako je, ptičica moja.
Srček brček. -Punčica kljunčica.
Moj suhec puhec.
Manj osladnosti, več pozornosti.
Ljubezen povzdigne te in izpusti te ne.
Ja, ljubezen žene te in še razvname te.
Vivo.
Daj no. Vivo.
Rekla sem vam. Ne bo pritekel.
Becky, vrni pesem, no.
Nič kinkaja, nič pesmi. Glasneje kliči.
Prav. Vivo. Vivo, kje si?
Vivo?
Vivo. Ostani tam. Skavtinje so za mano.
Pesem imajo. Ne skrbi, načrt imam.
Ostani tam. Ne gani se.
Kača!
K čolnu!
Tecite!
Za nami je.
Hitreje.
Semkaj.
V redu. Tu bo varno.
Pa ni.
Joj, ubil nas bo.
Dajmo ga.
Stran od nas. -Poberi se.
Kaj še imaš? -Tu imaš, kača.
Čakaj. Si slišal? -Gabi. V škripcih je.
Lutador.
Pusti jih.
Hrupko, pojoča podgana.
Ja. Hrupnejša kot kdajkoli prej.
Nehaj ropotati. -Prisili me.
Rade volje.
Oprostite. Takoj se vrnem.
Vivo, kaj počneš? -Ne vem, treba je improvizirati.
Uspelo ti bo, Vivo. -Kinkaj ne more premagati pitona.
Še vedno bežiš po drevesih? Vas podgan nič ne izuči.
Ne čepi križem kril. Izkoplji skrivališče. -Ljubim te.
Ne.
Vivo, pazi.
Dovolj. Kar je preveč, je preveč.
Ne moreš večno bežati.
Seveda lahko. V Havani nastopam petkrat dnevno.
Zahtevno občinstvo, saj sem navajen.
Bolj se potrudim, še več dajem.
Ne smeš biti len, če si plen. Zmagaš, če plenilca premagaš.
Ko te utišajo, bodi glasnejši. Ne daj se jim, bodi hitrejši.
Skači kot vzmet, daj vse od sebe.
In nikar ne odnehaj, dokler ni zavit.
Odmotaj me.
To. -Bravo, Vivo.
Smo zmagali?
Gabi. Si cela?
Premagal si kačo.
Res si neverjeten.
Junak je. Puhast junak.
Napačno sem te presodila, Vivo.
Res je, da bi moral za 10 dni v karanteno,
ampak rešil si nas hudega plenilca, zato ...
Tokrat naj ti bo.
Torej smo rešile nesporazum? -Smo, ja.
Nama vrneš pesem?
Saj res, pesem. Čakaj. Saj je bila tu.
Kam je izginila?
Ne.
Za Marto
Andrés.
Naprej.
Je ... Je prišel?
Oh, señora.
Žal mi je.
Vse življenje ustvarjal si glasbo.
Mislil sem, da se zven ne bo končal.
Zdaj vse je tiho.
Prijatelj, rad bi le še s tabo igral.
Res mi je žal za pesem. -Hvala, Dan.
In ... Kaj boš zdaj?
Najbrž se bom vrnil na Kubo.
Brez pesmi nimam ničesar. Spodletelo mi je.
Ne govori tega. Naredil si vse, kar si lahko.
Ne razumeš, Dan. Andrés mi je dal vse.
Jaz pa sem ga pustil na cedilu. Zdaj bi se lahko odkupil.
A sem ga razočaral.
Ko boš prišla v novi kraj,
ohrani v srcu pesem to.
Je to stričeva pesem?
Ja.
Ko minila bodo leta ... -Joj, že spet.
Njegovo pesem uničuje.
S tabo bom, ko pesem zadoni ...
Nehaj. Prisluhni melodiji.
Slišiš? Prelepa je, ne? To so glasbene note.
Imajo zaporedje, ki je ušesom prijetno.
Temu se reče melodija.
Vivo, melodijo znaš.
Seveda. Melodija je temelj glasbe.
Tudi če poznaš besedilo, potrebuješ melodijo zato, da ...
Čakaj. Ti poznaš besedilo, jaz pa melodijo.
Vivo zna melodijo. -Ona pa besedilo.
To pomeni ... -Da imava pesem.
Misija se nadaljuje.
Obrni čoln. V Miami gremo. -Kaj?
Slišala si ga. Obrni.
Še eno možnost imamo.
Poglej, Vivo.
Ti igraj, jaz bom zapisala note.
Zjutraj odpotuješ, kmalu svet spoznal bo te.
Ja. Lahko zaigraš stokrat počasneje?
Vedno v tvojem srcu ...
Konec. Morava jo samo še izročiti Marti.
Samo še nekaj.
Avtor: Andrés Hernández
Pomagala: Vivo in Gabi
O, ja.
Poglejte. Mislim, da vidim Miami.
Joj, ne. Ne bomo pravočasno tam.
Treba bo prekršiti nekaj pravil.
Primite se za kekse!
Spet prebili smo meje. To res ne gre hitreje?
Čas se izteka, sonce zahaja.
Skoraj bi oplela, a sva pesem zapela.
Pridimo do obale Miamija.
Se spomniš sveta, kakršen bil je?
Bila sva ti in jaz, le ti in jaz.
Zdaj pa obzorje obširnejše je.
Zmaga al' poraz, zmaga al' poraz.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Ga. Sandoval, še pol ure.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Potrebujem več časa.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Mudi se nama, mudi se. -Vem, vem, vem.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Pospeši tempo. -Pospeši tempo.
Ime ji je Gabi, moja hči 10-letna.
Na tem busu je bila. Kupila je karto.
Gospa, dolgo sem vozil. Pravim vam, da je ni bilo.
Počivat grem.
SAMO NOCOJ
Pravočasno bova tam, sestra in brat.
Saj midva sva, le ti in jaz.
Preko ovir do njenih vrat.
Zmaga al' poraz, zmaga al' poraz.
Vstopnico, prosim. -Ne znam angleško ...
Nič hudega. Tekoče govorim špansko.
Odlično.
Gabriela! Stoj, kjer si, señorita.
Joj, mama je. -Torej znaš angleško.
Ej. Varnostnik, k vhodu.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Ga. Sandoval, še pet minut.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Pusti me. -Pa te imam.
Greva, greva. -Vem, vem.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Ni prepozno.
Skoraj sva tam, samo stopnice še.
M-I-A-M-I. Čas izteka se.
Izteka se.
Tamle, Vivo. Splezaj in odkleni z notranje strani.
O, ne.
Hitro, prihajajo.
Ne gre. Kaj je narobe?
Tu je ni. -Potem je tukaj.
Vivo, še zadnji načrt.
Pojdi brez mene.
V redu je. Na, vzemi to.
Da me ne boš pozabil.
Vivo, dokončaj misijo za oba.
Prav, kolegica.
Tu je.
Živjo, mama.
Razumem, toda Marto je zelo prizadelo.
Pravi, da ne bo zmogla.
Čez pet minut preverim še enkrat.
Marta?
Andrés.
Si ti Vivo?
Si prišel s Kube? Kaj počneš tu?
Za Marto.
To je napisal Andrés. Zame?
Hvala.
Nikoli mi ni povedal, kaj čuti.
Tudi jaz te ljubim, Andrés.
Joj, Vivo. Hvala.
Señora, pripravljeni smo.
Na oder moram.
Nocoj naj bi se poslovila od starih pesmi.
Zdaj pa imam novo pesem.
Veš, Vivo, Andrés bi bil ponosen nate.
Mama, Vivo je moral izročiti pesem Marti.
Poslušaj se. To je noro.
Zato ti nisem povedala. Vedela sem, da ne boš razumela.
Prav dobro te razumem.
Ne, pa me ne. Ne tako, kot me je očka.
Ne počni tega, Gabriela. Njega ni, jaz sem tu.
Vem, da nisem kot on.
Nisem zabavna in ne znam ustvarjati glasbe.
A vseeno se mi lahko zaupaš.
Ne razumeš, zakaj mi je to pomembno.
Samo Vivo razume. -Vivo je na Kubi.
Vivo.
Si dal Marti pesem?
Uspelo ti je.
Prav imaš, nama je uspelo.
Čakaj. Čakaj, čakaj. Je vse res?
Gabi.
Vseeno ne smeš kar iti v Miami, ne da bi mi povedala.
Vem. Oprosti. Ampak ...
Morala sem izročiti stričevo pesem.
Marti ni povedal, kako jo ima rad.
Tako kot ...
Tudi jaz nisem povedala očku, kako ga imam rada.
Očka je vedel, da ga imaš rada.
Od trenutka, ko te je prvič videl.
In taka ljubezen, Gabriela, živi večno.
V tvojem srcu.
V redu. Pripnita se. Na koncert moramo.
Gracias vsem. Hvala.
Rada bi se poslovila s pesmijo,
ki jo je napisal star prijatelj.
Nova prijatelja pa sta mi jo prinesla.
Mambo Cabana, oh.
Zjutraj odpotuješ,
kmalu svet spoznal bo te.
Rad odšel bi s tabo,
a tvoja pot le tvoja je.
Svet te bo oboževal,
jaz se moram naučiti brez tebe živeti.
Melodija vsaka je zate.
Vsaka pesem moja o tebi.
Strah, ki me hoče zadržati,
tvojih sanj ne sme pregnati.
Tu sem, le na drugem bregu.
A vedno na tvoji strani, sledim tvojemu podvigu.
Ko boš prišla v novi kraj,
ohrani v srcu pesem to.
Ko ne bo poti nazaj,
ohrani v srcu pesem to.
Ko minila bodo leta, a ljubezen ne,
ohrani v srcu pesem to.
Ob tebi bom, ko jo boš zapela.
Vedno v tvojem srcu.
Mambo Cabana, oh.
Ohrani v srcu pesem to.
V redu, Gabi. Na delo.
DOBRODOŠLI NA KEY WEST PLAZI
Hej, odrasli, živali in otroci. Semkaj le.
Kar pripravila sva vam, vas osupne vse.
Z nami je sam in edini Vivo.
Zdaj, zdaj, zdaj.
Sva Vivo in deklič. Moj ritem bije v srcu Havane.
In kamorkoli grem, nekaj vnesem je.
Dar imam, ki se mu ne odpovem.
Karibsko izročilo, ki prevzame te, v sodelovanju z Gabi s Floride.
Kos bila sva plazilcem in neurjem, ker skačeva po ritmu svojem.
Moj pernati prijatelj leti visoko in Valentina dopolnjuje ga z lepoto.
Kot diamant iskre krešeta, kot Argentinca tango plešeta.
Nič vam ni jasno, ko svoj ritem tolčem glasno.
Dajte mi ritem, da nas povežem. Dajte mi meje, da jih presežem.
Hej!
Če ples všeč vam je, le zaploskajte. Če ples všeč vam je,le zaploskajte.
Če ples všeč vam je, le zaploskajte.
Če ples všeč vam je ... -Le zaploskajte.
Mojo pesem pa pojte iz srca. Mojo pesem pa pojte iz srca.
Dajmo!
Midva edinstvena sva.
Prevod podnapisov: Luka Pieri