PŮVODNÍ ANIME NETFLIX
Chytil meč holýma rukama.
To jsem ve skutečném boji ještě neviděl.
Jsi silný, Doppo Oroči.
Je to skoro dojemné.
Zní to, že se bojíš
někoho jako já, kdo svůj život zasvětil karate.
Jaké to bylo,
nechat se kopnout do ruky poté, co byla rozdrcena?
Jeho rána seiken byla speciální.
Jeho hrudní kost chrání svaly,
přesto nevydrží.
Jakto?
Je to rána od muže, který zasvětil život karate.
Je to něco, čeho nemůžeš dosáhnout.
Nedal jsi bojovému umění všechno.
Místo toho si myslíš, že bojová umění dala všechno tobě.
Nikdy něčeho takového nedosáhneš.
Zlomí ho.
Teď už se nedá zastavit.
Bůh bojových umění nerozdává um na potkání.
Ten opravdový dar…
je ochoten dát těm…
kteří tomuto umění obětují úplně vše.
Prohraju? Já?
A je to tady.
Nastal čas…
posledního úderu.
Třesu se…
Po obětování 50 let bojovému umění
jsem konečně ovládl klenot úderů pěstí.
Já…
se bojím.
Teď…
je řada na tobě.
Kato!
To jako vážně?
Co to děláte?
Nemůžete pacienta v tomto stavu vzít sem!
Chcete ho snad zabít?
Co je za problém, doktore?
To je vaše práce?
Ano.
Jeden z mých zaměstnanců je váš žák,
donutil jsem ho, aby mě sem vzal.
Osu!
To, co se tu děje, je vražda.
Pokud mi to nevysvětlíte,
nahlásím to policii.
Nechám ho bojovat.
Co prosím?
Ten běloch…
Kato mu dá poslední ránu.
Poslední ránu?
Chápete,
že Katovo celé tělo je zraněné?
Spousta částí je v kritickém stavu.
A navíc…
je v bezvědomí kvůli ztrátě krve.
Není pochyb o tom, že v žádném případě nemůže bojovat.
Můžete uhnout z cesty?
Kai…
Přichází pacient v bezvědomí.
Oba máte zhruba stejně síly, Kato.
Dokonči to.
Vzdávám se!
Bál jste se, že, doktore?
Tohle není něco, co by dokázal pochopit doktor,
který umí popsat lidské tělo pouze slovy jako bílkovina či vápník.
Je to vyřešené.
Co je tohle?
Pravá horní končetina pana Doriana…
Taky mě to překvapilo.
Možná je to nějaké lékařské zařízení?
Ne, není.
Přiblížím to.
Baterie?
Může to být malá výbušnina.
Což znamená, že roznětka je vespod…
v zápěstí.
Například když udělá tohle…
tak to vybuchne.
No…
Zdáte se dnes unavený.
Viděl jsem příliš strašných věcí.
Rozumím vám.
Všechny jeho končetiny byly zničeny.
Zůstala jen pravá paže.
Jako by si to schovával jako finální zbraň.
PAN DORIAN
PAN KIJOSUMI KATO
Tohle… je tvá slabina.
Necháváš mě stát vedle tvé postele, zatímco spíš.
Budeš předstírat, že prosíš o milost, jako já?
Ale to ani nemůžeš.
Spíš pod vlivem sedativ.
Ty už jsi dostal poslední ránu,
Kato.
DOPPO OROČI
Osu!
Moje žena bude překvapená, až uvidí mou ruku.
Díky.
Pokud mě omluvíte…
Osu!
Jsem doma!
Natsue!
Doriane!
L'amour de ma vie!
Nezáleží na tom, jak malá.
Nezáleží na tom, jak nesmyslná.
Jakmile budu
své sny držet pevně ve svých rukách,
nikdy je nepustím.
Nemám domov, do kterého bych se vrátil.
Jsem úplně sám.
Ale…
Ale já vím, že tam někde na mě někdo čeká
a pomůže mi od mé bolesti.
Ma vie.
Ma vie!
Navždy…
Kéž bychom spolu mohli být navždy.
Jo.
- Baki… - Kozu…
Ty první,
Baki.
Př…
Př?
Přijď večer ke mně.
Př…
Přece jen…
už je pozdě…
Baki, nemáš hodinky…
To není to, cos chtěl říct.
Polibek…
Půjdu domů první.
- Pak… - Jo.
Přijď 10 minut po mně jako vždy.
Nedokázala jsem říct…
„Můžu v noci přijít k tobě?“
Jsem rád…
žes přišel.
Chci se na něco zeptat.
Síla…
Co je síla?
Schopnost vykonat svoji vůli.
Schopnost přemoct vlastní sobecká přání.
To je pro mě síla.
Což znamená…
že lačníš po porážce,
a přesto zůstáváš neporažen.
Nikdy jsi skutečně nevyhrál.
Jaká tragédie!
Řekl jsem si,
že se při čekání na porážku nasytím vítězstvím.
Ale…
ve skutečnosti jsem nikdy nevyhrál?
Může být něco tragičtějšího?
To je k popukání.
Recu.
Rád bych tě porazil.
To ti nemohu splnit.
Ten malý sen, který se ti zrodil v hlavě…
Ukončí ho moje pěst.
Kaiohu!
Viděl jsi pravdu, Recu Kaiohu…
Porážka je mým osudem.
Můj život, údajně protkaný vítězstvím…
byl ve skutečnosti cestou do temnot.
Veliteli.
Ano?
Budeme v pořádku?
Co tím myslíš?
No…
jede s námi tolik policejních aut…
ale vzhledem k tomu, koho vezeme…
Slyšel jsem…
že tenhle člověk je americký vězeň odsouzený k smrti.
Budeme v pořádku.
Přísahám na naši policejní hrdost.
Pokud se něco stane, postaráte se o to?
Rukama?
To nebude třeba.
Právě teď pan Dorian…
nepotřebuje žádné mříže.
Slad… kosti.
Sladkosti…
Vidíte?
Sladkosti…
Tokijská věž?
Táta…
mi chce dát jen dva kousky sladkostí.
Ale já chci víc!
Vždycky je to tak.
Ale já chci víc…
Jeho mysl udržovalo vítězství.
Ale poté, co si uvědomil, že vlastně nikdy nezvítězil…
Nemám maminku.
… se Dorianova mysl zbortila.
Sladkosti…
Doriane…
koupím ti horu sladkostí.
Vážně?
Opravdu?
Koupím ti jich, kolik jen budeš chtít.
Jsem doma.
Vítej doma.
Měla jsi večeři?
Ano, jedla jsem.
Aha.
Už to snad bylo 10 minut.
No vida. 10 minut.
Měla bych prostě jít…
do Bakiho pokoje?
Měla bych tam jít?
Taky jsem chtěl jít…
do tvého pokoje.
Baki…
Baki?
Slibuju, že tvoje máma je v bezpečí.
Ale jestli jen cekneš…
zabiju tebe i tvoji mámu.
Rozumíš?
Takže…
teď buď chvíli ticho.
Překlad titulků: Lucie Tatransky