EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
KAPITEL 7: HILDA OCH ODJURET PÅ CAULDRONÖN
Vad håller du på med?
Det är en sorts magi som Tilda lär mig.
Ett sätt att verkligen förstå
en levande varelse
så att man kan skapa en själslig koppling.
Med en havsanemon?
Det kanske inte funkar.
Prova med Kvisty.
Även om Kvisty vill så kan jag inte.
Häxor gör det för att komma nära sina bekanta.
Bra att din bekanta kan prata då.
Vänner?
Det är nåt som pågår där.
Nåja. Snälla, allihop. En i taget.
Du babblar om troll.
Lindormen på Cauldronön sänker fartyg hipp som happ
i vår hamn!
Och ingen försöker hjälpa!
Så Lindormen har förstört era skepp?
Och ingen har hört er ropa på hjälp?
Han sa ordagrant: "Ingen försöker hjälpa."
Så nästan.
Vad ska du göra åt det?
Sjömän från Trollberg,
jag, Erik Ahlberg från Säkerhetspatrullen,
kommer att leda ett anfall mot Cauldronön.
Vi ska fånga den fruktade Lindormen och göra hamnen säker igen!
Lindormen struntar i fartyg.
Hon gillar växter.
Är du säker på det?
Uppdraget kräver stort mod.
Och båtar.
En båtlast med mod, menar du.
Nej, jag menar riktiga båtar.
Då behöver vi er hjälp.
Var så säkra, vi ska besegra Lindormens skräckvälde.
Nu sätter vi i gång!
-Ahlberg! -Ahlberg!
Vänta! Snälla! Lyssna på mig!
-Ahlberg! -Ahlberg!
Jag vet att Lindormen inte förstör skepp.
Ni missar poängen, barn.
Lindormen är ett monster och jag lovade folket ett monster.
Nu får ni ursäkta mig, men jag har ett uppdrag.
Vicechef Gerda, fixa båtarna!
Ahlberg sänkte säkert skeppen själv
för att ta åt sig äran.
Det finns nog inget monster.
Det gör det visst.
Trägubben? Vad har hänt med din kropp?
Ett monster tog min båt.
Som tur är flydde jag med huvudet.
Men min kropp blev kvar.
Jag känner att nåt kittlar mina fötter.
Det slutade.
Så Ahlberg slösar tid på att jaga Lindormen
när vi har ett farligt monster.
Var det en fråga?
Vi måste ta reda på vem som sänker båtarna.
Och varna Lindormen för Ahlberg.
Och hämta Trägubbens kropp.
Det är självklart.
Kom igen. Vi har ont om tid.
Vi måste få ut Alfur och dra.
Hjälp mig, Frida. Håll huvudet, David.
Så du och Hilda är gamla vänner?
Där är du. Jag förbereder vår picknick.
Det är en perfekt dag.
Förlåt, mamma. Jag kan tyvärr inte.
Vi har en aktivitet med Sparvarna.
Vad för aktivitet?
Strandstädning.
Om det är en officiell aktivitet får du gå.
Tack, mamma.
Du får gärna hjälpa till, Alfur.
Underbart. Vänta, vadå hjälpa till?
Ingen tid att förlora. Hej då, mamma!
Vänta!
-Vad är planen? -Jag förklarar på vägen.
Alla lögner kommer i kapp dig, Hilda.
Okej, Alfur. Testa.
Vänta.
Fyra och en halv till Cauldronön!
Snälla?
Ska vi åka?
David och Alfur hjälper Lindormen.
Va? Varför jag?
För jag, Frida och Trägubben ska dyka
och se vad som attackerar båtarna.
Men vi kan inte andas under vatten, Hilda.
Vår vän kan nog hjälpa till.
Jag pratar vattenande.
Wow. Tack, Trägubben.
Okej, unge väpnare.
Vem vet vilka stora utmaningar och äventyr vi står inför
för att hitta Lindormen.
Den är precis där.
Vänta!
Den där irriterande rösten låter bekant.
Alven.
Jag minns dig. Du var med den blåhåriga tjejen.
Ja! Lyssna.
Du måste lämna ön. En kille som heter Ahlberg
tror att du attackerade skepp i hamnen igår.
Det är omöjligt. Jag hade jättekul med att klippa min bonsai.
-Utsökt. -Ja.
Men folk är ändå på väg
och vi måste lämna ön direkt!
Jag är en Lindorm och lever efter regeln
att aldrig tacka nej till en strid.
De ångrar ännu mötet med en eldsprutande drake
som lider av social ångest!
Vad ska vi göra?
Slåss Lindormen och Säkerhetspatrullen
blir det katastrof!
Jag kanske har en idé!
Nej. Det funkar inte.
Vänta. Jag har en annan idé!
Titta!
Klockan.
Vad gör den här nere?
Stoppade vi inte Ahlbergs maskiner?
Den ska nog hålla troll borta från hamnen.
Men den verkar vara jobbig för alla varelser som bor här nere.
-Kom igen. -Kom igen.
Välkommen, Bartell.
Så kul att se dig, Alfur.
Tack så mycket för att du kallade på den försvunna klanen.
-Den försvunna klanen! -Den försvunna klanen!
Var är den här striden som du mejlade mig om?
Det är faktiskt en fejkstrid.
Ja, Bartell.
Ser du Lindormen där borta?
Vi sa att nån skulle strida mot henne
så hon vägrar åka förrän det blir en strid.
Så, vi tänkte…
Det var min idé.
Men jag antecknade.
Tanken är att ni låtsas slåss mot Lindormen, förlorar,
och sen följer Lindormen med oss innan skurkarna kommer.
David, min vän, det är en underbar plan.
Återigen, det var min idé.
Det finns bara ett litet problem.
Den försvunna klanen lever efter regeln att aldrig retirera
-från en strid! -Attack!
Vilken dålig idé du hade, David.
Va?
Färdigt!
Alla fartyg är redo.
De inväntar order.
Utmärkt.
Det är dags att vi besöker Lindormen.
Du får en trollstav.
Väldigt lustigt.
Vad är det för ställe?
Det ska jag berätta!
-Försiktigt! -Det är kvarlevor av en piratskeppsstrid.
Jag är dömd att städa upp efter den i en evighet.
Om ingen av er vill ta över min förbannelse istället?
-Inte just nu. -Nej, tack.
Jag måste tacka nej.
Det var värt ett försök.
Ursäkta mig, herr kapten?
-Ja? -Medan du städade,
såg du varelsen som sänkte Trägubbens skepp?
Ack, jag såg ingenting.
Men jag har hört ljud.
Hemska ljud som till och med skrämmer såna som jag.
Klockan eller?
Nej, lyssna.
Det försvann.
Där är det!
Vänta, Hilda!
Vad är det?
Försök ta reda på det.
Använd din magi!
Jag vet inte.
Du klarar det. Titta.
Det är säkert.
-Är du okej? -Ja.
Jag tror att jag klarade det?
Är det varelsen som sänkte Trägubbens båt?
Nej, den är inte stor nog.
Han har rätt.
Men jag vet nåt stort.
Vi måste tillbaka till Cauldronön.
Till attack!
Sluta strida! Halt!
Vi måste få bort dig innan Ahlberg kommer!
Det är för sent.
Lindormen i sikte!
Avfyra harpunerna, Gerda!
Okej!
Avfyra harpunerna!
De är dåliga på att sikta.
Sluta! Snälla!
Lindormen skulle inte skada en fluga!
Jag ska förgöra er alla!
Den har tagit ett barn!
Jag ska själv sätta stopp för den här besten!
Håll era positioner!
Det är nog för sent!
Cauldronön är ingen ö!
Det är en…
Kraken! Enligt legenden borde den sova i 175 år till.
Va? Jag trodde att alla visste det.
Ahlbergs klocka måste ha väckt den.
Den matar sina ungar med båtarna.
De kan äta upp hela Ahlbergs flotta.
Inte hela flottan.
De där ungarna är kräsna.
Du är av trä, Trägubben.
Och ditt skepp som attackerades
var också gjort av trä.
Det låter som en förolämpning.
Nej. Titta! Ungarna äter bara trä!
Det finns en buffé med sjunkna träskepp
precis runt hörnet.
Piratskeppen!
Om vi får dit henne lämnar hon dem ifred.
Hallå, Kraken!
Det finnas massor träskepp här!
Redan sänkta!
Vad ska vi göra?
Lindormen! Den försvunna klanen!
Ni sa att ni aldrig skulle tacka nej till en strid!
Det finns en strid att vinna.
Är ni med mig?
-Nej. -Absolut inte.
Men er regel…
Men enligt en annan regel
ska omöjliga strider undvikas.
Och dessutom…
Ursäkta, men kan vi få höra resten av din kod
när vi avlett ett vildsint monster?
Hoppa på.
Hallå! Lyssna på mig!
Det finns bättre mat där borta! Snälla!
Kan jag prova min magi?
Om jag kan komma närmare…
Vi drar härifrån.
Frida!
Frida! Håll dig lugn!
Lätt för dig att säga!
Använd din magi!
Säg att du inte vill nåt illa.
Jag kan inte! Det funkar inte!
Du klarar det, Frida!
Jag tror på dig.
Fokusera!
Vi har den på bakfoten!
Den här gången missar jag inte.
Nej, sluta!
Se upp!
Frida!
Vicechef! Ta oss härifrån! Retirera!
Nu går vi!
Du klarade det! Du räddade dagen!
Eller eftermiddagen.
Jag antar det, va?
Vad hände? Pratade du med den?
Jag vet inte.
Det var svårt att förstå,
men jag tror att jag visade henne rätt riktning.
Och jag fick lite hjälpsam information.
Han har nåt till dig.
Jag har aldrig saknat nån som jag saknar dig.
Vi måste börja ro
om vi ska hinna hem idag.
Jag är hemma.
Ursäkta förseningen.
Det är okej. Hur mår du?
Jag mår bra.
Hittade du nåt intressant?
Under strandstädningen? Några intressanta fynd?
Bara de vanliga grejerna.
Men David hittade en ansiktsformad snäcka.
Jag intalade mig att om hon berättar sanningen…
Mamma?
Jag ringde Korp-ledaren.
Det var ingen aktivitet idag.
-Men… -Inga men.
Om jag får förklara…
Du ljög för mig och försvann
medan ett monster attackerade hamnen.
Jag var så orolig!
TYST
Du förstår inte, mamma. Jag behövde…
Du behöver ingenting.
Du har utegångsförbud.
Va?
Du går inte hemifrån utan mig förrän jag säger till.
Undertexter: Emelie Nilsson