NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LUKU 13: KIVIMETSÄ
Seitsemän kiven ympyrä on valmis.
"Laita pieni esine ympyrän keskelle."
Taavi, anna Jortseja.
Vain yksi on jäljellä.
Saanen huomauttaa, että jos loitsu toimii,
Jortsista tulee näkymätön, muttei syömäkelvoton.
Hyvä on.
Missä versiossa näkymättömyysloitsusta olemme, Alvar?
Versiossa 79.
Kivikehä, laulu ja vilkuttaminen.
En ymmärrä noitien kotitehtäviä.
Miksi pitää lajitella tekaistuja näkymättömyysloitsuja,
kun he voisivat antaa sinulle oikeankin?
Kuten Tilta sanoo:
"Taikuus on 99 % keskittymistä ja vain yksi prosentti hokkuspokkusta."
He testaavat kykyäni selvittää oikea versio.
Noidat osaavat imeä kaiken hauskuuden taikuudesta.
No, se ei ole näkymätön.
Mutta ne ovat aika tyylikkäät.
Nuo näyttävät sopivan sinulle.
Voi, Hilda.
Keijut noudattavat tiukkaa pukukoodia.
Poistimme 79 loitsua.
Enää 91 jäljellä.
Seuraava vaatii -
laulua ja hiukkasen pölyä Hiisivaaran linnan raunioista.
Minulla ei ole sitä.
Minä haen!
Eivätkö linnanrauniot ole aika kaukana muurista?
On tuskin keskipäivä.
Palaan ennen iltaa. Ei hätää.
Tule, Nuppi.
Tämä voittaa Fridan huoneessa istumisen.
Tuon pitäisi riittää.
Käydään kotona syömässä ja palataan Fridan luo.
TYRMÄSADONKORJUU
Valmista tuli. Nisse, laita kovemmalle.
Olemme havainneet merkittävän, ehkä hälyttävän -
kasvun peikkopaloissa Hiisivaaran ympärillä viime viikkoina.
Hra Ahlberg, onko Hiisivaara uhattuna?
Ehdottomasti. Ehkä vain minä itse….
Hei, äiti. Kamala nälkä. Syödään.
Piirakka on yhä uunissa, mutta katsokaa uutta peliäni.
Pelataan kierros ennen syömistä.
Minulla ei ole aikaa. Minulla on kiire Fridan luo.
Etkö tullut Fridan luota? Sanoit olevasi siellä koko päivän.
Aivan, mutta hän pyysi minua palaamaan tänään. Saatan jäädä yöksi.
Ei tänään. Olen suunnitellut illallisen ja tämän pelin.
Säännöt ovat monimutkaisia.
Pelataan joskus toiste.
Sinä voit nukkua Fridan luona toisen kerran.
Äiti, et ymmärrä. Autan häntä projektissa.
Missä projektissa? -Se on kotitehtävä.
Frida osaa varmasti tehdä läksynsä.
Jäät kotiin kanssani.
Miksi? -Siitä tulee hauskaa.
Älä viitsi. Olenko huonoa seuraa?
Ei. Olet vain äiti.
Hilda. -Miksi minun pitää pitää sinulle seuraa?
Ei ole minun vikani, että istut päivät pitkät yksin -
eikä sinulla ole ketään, kenelle puhua.
Hilda, huoneeseesi!
Emmekö pelaa?
Äiti on naurettava.
Peikkotulia jälleen. Mitä he puuhaavat, Nuppi?
Villiä ja vapaata. Se ei ole reilua.
Olisinpa peikko.
Tiesin, että jätin sen jonnekin.
Nisse, vie minut Fridan luo!
En! -Se vie vain hetken.
Liian vaarallista.
En halua suututtaa ketään, jonka piiras on yhtä maukas kuin äitisi.
Mitä jos sanoisin äidille, ettei hän kadottanut lempikulhoaan,
vaan että rikoit sen ja piilotit todisteet piilopaikkaasi.
Hyvä on.
Hilda, piiras on valmis. Olemme ehtineet rauhoittua.
Hilda.
Äiti!
Hei! Mitä siellä tapahtuu?
Hilda, tule takaisin!
Pitää päästä läpi.
Tämä on tosi…
Äiti, ei! -Kyllä!
…vaarallista!
Äiti?
Äiti, oletko sinä…
Olen kunnossa. Entä sinä?
Olen.
Onko tämä tonttujen tila?
Ei ole.
Jokin taisi mennä pieleen,
ja se heitti meidät ulos väärään paikkaan.
Miksi teit noin?
Minkä? Jos olisit kuunnellut minua.
Tämä tapahtui vain, koska tartuit minuun.
Miten kehtaat syyttää minua?
Näin kävi, koska käytit taikaportaalia livahtaaksesi talosta.
Ja sinä pilasit kaiken!
Minne luulet meneväsi?
Kotiin! Kai.
Ehkä tätä tietä.
Tule takaisin!
Odotamme Nisseä täällä.
Nisse voi olla toisella puolella maapalloa.
Emme tiedä, minne hän päätyi.
Hän ei tule pelastamaan meitä.
Eksymme, jos lähdemme harhailemaan.
Olemme jo eksyneet.
Missä olemme?
Näin tuolla paikan, jossa voimme levätä.
Näemme, minne menemme, kun aurinko nousee.
Siinä on järkeä.
Huhuu?
Hilda.
Kukaan ei taida olla kotona.
Ehkä he lähtivät pitkälle ajelulle.
Auto on pysäköity kadulle.
Päivällinen oli katettu, mutta sitä ei syöty.
Hylätty piirakka. Aavemaista.
Aivan kuin kaikki olisivat kadonneet.
Seuraamme Hildan jälkiä linnan raunioille.
Alvar, jää tänne varmuuden vuoksi.
Minun pitäisi jäädä Alvarin luo. Henkiseksi tueksi.
En tarvitse henkistä tukea. -Mutta minä tarvitsen!
Tule nyt, Taavi.
Olemme turvassa muurin ulkopuolella päiväsaikaan.
Mitä tuo oli?
Ei mitään. Älä huoli.
Outoa. Kelloni mukaan kello on jo 10,00.
Mutta on silti niin pimeää.
Meidän täytyy lähteä liikkeelle.
Luulin, että näkisimme jo linnan rauniot.
Puut varmaan peittävät näkymän.
Olen nähnyt tänään enemmän peikkokiviä kuin koskaan.
Se ei kerro paljoa.
Et ole juuri käynyt muurin tällä puolella. -En pidä muurin tästä puolesta.
Entä jos Ahlberg on oikeassa? Entä jos peikot istuskelevat nuotiolla,
juonittelemassa meitä vastaan? -Ehkä ne ovat löytäneet retkeilyn ilot.
Ei ole syytä olettaa pahinta vain, koska on kyse peikoista.
Hilda voisi sanoa noin.
Hän olisi oikeassa.
Näettekö tämän?
Tuolla täytyy olla satoja peikkoja.
Sadat ovat käytännössä tuhansia.
Odotimme paljon peikkoja, eikö niin?
Niin. Mutta näin moni -
voi olla uhka kaupungille.
Jokin liikkuu tuolla.
Vain pari lasta. Ei mitään raportoitavaa.
Näin kaukana muurista?
He ovat varmaan eksyneet.
Heitä ei huolestuta.
Emme voi jättää heitä tänne.
Pidän ajatuksesta voitokkaasta paluusta.
"Turvallisuuspäällikkö pelastaa eksyneitä lapsia peikoilta."
Älä kadota lapsia näkyvistä, herra. -Mitä? Aivan. Minne he menivät?
En ymmärrä. Meidän pitäisi olla linnan raunioilla.
Myönnä pois. Olemme eksyneet.
Selvä. Olemme eksyneet.
Mitä? Olin vain dramaattinen!
Ei nyt hätäännytä.
Miksei? Nyt on hyvä hetki hätääntyä.
Mikä tuo on?
Valkoinen sesse!
Valkoiset sesset tuovat hyvää onnea. Eikö? -Ainakin noidille.
Löysin heidät, apulaisseriffi.
Mitä tuo oli?
Törmäysasentoon! -Mitä?
Ei hätää, lapset. Olet turvassa kanssani. Valmistautukaa…
Perääntykää! Menkää kiven taakse!
Frida!
Oletteko kunnossa?
Taidan olla kunnossa.
En ole kunnossa.
Täällä on hiljaista.
Täällä tuulee tuskin lainkaan.
Tämä on maailman oudoin metsä.
En edes usko, että se on metsä.
Oli mitä oli, ulospääsy täytyy olla.
Ehkä voimme kävellä nopeammin.
Äiti, minua janottaa.
Niin minuakin.
Äiti!
Kyllä tuon yli voi hypätä.
Emme lähde kokeilemaan.
Mitä? Se on helppoa.
Kävellään, kunnes se kapenee tai löytyy ylityspaikka.
Älä viitsi. Tämä on typerää.
No niin.
Vettä!
Älä juo sitä!
Miksi? -Se seisoo paikallaan.
Sen on täytynyt tulla jostain.
Kuuntele.
Minäkin kuulen sen.
Voisiko se olla… -Joo!
Juoksevaa vettä! Vauhtia!
Peikkoja.
En ole koskaan kuullut niin monesta samassa paikassa.
Seurataan kiviä sinne, missä virta haarautuu.
Ne eivät huomaa meitä, jos olemme hiljaa ja varovaisia.
Niinkö? Oletko varma?
Sinullahan on jano, eikö?
Näetkö? Ihan helppoa.
Tule.
Juokse!
Se on umpikuja!
Olet tosi hyvä tässä.
Ensimmäinen partiomerkkini oli ensiapumerkki.
Hyviä uutisia. Hätäilmalaivasetti on ehjä.
Se on lentävä pelastusvene, jolla pääsemme kotiin.
Kestääkö rakentaminen kauan?
Vain pari tuntia.
Mutta aurinko laskee -
ja peikkoja on kaikkialla.
Onneksi turvallisuuspäällikkö on mukana.
Aivan.
Pelko pois, minä olen täällä.
Mitä sinä teet?
Turvaan alueen.
Varmistan, että läsnäoloamme ei huomata.
Rauhoittukaa. Älkää ärsyttäkö niitä.
Perääntykää, pedot!
Nyt olisi hyvä hetki olla näkymätön.
Frida, anna mennä!
Mutta en ole koskaan pystynyt siihen!
Se toimi! Loitsuni toimi!
Kaverit? Päässäni on ötökkä.
Se taitaa olla Ahlberg.
Voi ei! Muutin hänet ötökäksi!
Ei hätää! Muutamme sinut takaisin!
Kai voit palauttaa hänet ennalleen? -En ole varma.
Hyvä uutinen on, ettei hän taida tajuta olevansa ötökkä.
Hän pärjää siellä toistaiseksi.
Tärkeintä on selvitä yöstä turvallisesti.
Etsitään suojaa.
Katso, äiti!
Onko tuo…
Luulen niin.
Se on Hiisivaara!
Olimme varmaan vuoren sisällä koko ajan!
Pitää vain kävellä mäkeä alas. Olemme melkein kotona.
Luuletko, että voimme livahtaa ohi huomaamatta?
Meidän pitää vain valita oikea hetki lähteä.
Mikä ilkimys.
Tämä voi olla hetkemme.
Oletko valmis? -Olen.
Eteenpäin!
Taisimme onnistua.
Odota. -Mitä?
Missä Nuppi on?
Nuppi!
Odota! -Minun on haettava se! Päästä irti!
Hei!
Emme voi jättää sitä!
Kuuntele. Odota tässä kiven takana.
Älä liiku.
Hilda, olen tosissani.
Nuppi? Oletko siellä?
Nuppi, sinun on tultava ulos, Nuppi!
Häivytään täältä.
Selvä homma.
Anteeksi, äiti. En voi odottaa pidempään.
Täytyy olla toinen reitti.
Kyllä!
Meidän on löydettävä toinen ulospääsy.
Hyvä poika. Nyt pitää vain päästä ylös.
Umpikuja.
Selvä. Varovasti.
Mitä nyt?
Haluaisitko lisää purtavaa?
Toisella puolella on turvallinen alaspääsy. Tule, Nuppi.
Nuppi?
Nuppi, meidän on mentävä.
Hilda. -Äiti! Nuppi!
Tule, löysin tien ulos!
Sinun piti pysyä ulkona! Mitä sinä täällä teet?
Tulen pelastamaan sinut!
Hilda, et voi aina tehdä näin!
Sinun täytyy luottaa…
Hyppää!
Häivytään täältä.
Mihin suuntaan, äiti?
Äiti?
Luulen, että tänne päin.
Onko hän kunnossa?
Hän on kunnossa. Hän on aika aktiivinen.
Mitä te kaksi teitte näin kaukana muurista?
Hilda on kadonnut. Etsimme häntä.
Eikö tullut mieleen ilmoittaa viranomaisille?
Viranomaisista ei ole yleensä apua.
Ymmärrän yskän.
Tämä ei näytä tutulta, äiti.
Ei niin.
Mene!
Älä huoli, Hilda. Kaikki järjestyy.
Onko tuo sama peikko kuin aiemmin? -Luulen niin.
En tiedä, pelastettiinko meidät vai syödäänkö meidät.
Pitäisikö paeta?
Voiko tätä mielestäsi juoda?
Tuoksuu hyvältä.
Se on makeaa. Maistuu hunajalta.
Ei paeta.
Niin. Ei paeta.
Kiitos.
Emme voi jäätyä tänne.
Toivottavasti pieni nuotio ei herätä huomiota.
Taavi, antaisitko veden repustani?
Kiitos.
Katsokaa, mitä minulla on!
Pidän näistä.
Tämä on aika mukavaa olosuhteisiin nähden.
Pysykää rauhallisina. Ei äkkinäisiä liikkeitä.
Saisiko…
Taavi!
Näytät hyvältä.
Minäkö? Selvä.
Outoa. Tämä tuli ei näytä tuottavan lainkaan lämpöä.
Äiti, katso tätä.
Tiedätkö, keitä nämä ovat?
Katsohan tuota.
Onko tämä nukkumista varten?
Emme mahdu molemmat tuonne.
Älä huoli. Minulla ja Nupilla on tarpeeksi lämmin.
Kellotettu päivitys.
Tunti on kulunut, eikä Fridaa tai Taavia näy.
Saati Hildaa, Nuppia, Johannaa tai Nisseä.
Alvar.
Ei nyt, Nisse. Olen vahdissa.
Nisse! -Mitä?
Tulit takaisin!
Käännyin matkalla väärään suuntaan.
Onpa kiva olla kotona.
Hilda ja äiti, ovatko he…
Eivät.
Voi pojat.
Hukkatilaa loukattiin pahasti.
Näin, mihin heidät heitettiin.
Loistavaa! Mennään! -Ei se ole niin yksinkertaista!
En voi käyttää Hukkatilaa viedäkseni meidät sinne.
Valitsen vanhanaikaisen tavan, josta totta puhuen pidän enemmän.
Näytä tällä kartalla.
Se on iso vuori. He taitavat olla sen sisällä.
Sisäänkäyntiä ei ole helppo löytää.
Siksi tarvitsen pulun.
Eikä minkä tahansa pulun.
Voit luottaa Cedriciin.
Sen suuntavaisto ja hajuaisti eivät petä koskaan.
Lennä korkealle, Cedric. Lennä nopeasti!
Turvallista lentoa!
Turvallisuus on hyvä.
Sattuukohan tuollainen kiveksi muuttuminen?
Tulisin siitä varmaan äreäksi.
Oletteko turvassa?
Hyvä.
Kootaan ilmalaiva.
JORTSIT
Näin jotain, Cedric.
Voisitko mennä vähän lähemmäs?
Varokaa!
Se on jonkinlainen hullu vuorikyyhky!
Alvar! -Alvar!
Mukava nähdä teitä.
Puhuuko tuo pulu meille?
Ei tietenkään. Alvar puhuu.
Hei! -Ääni kuulostaa oudon tutulta.
Hän on keiju.
Hän näkyy vain, jos olet täyttänyt tarvittavat paperit.
Tuo kuulostaa itseasiassa hyvältä.
Hilda ei ole kanssamme. Emme vieläkään tiedä, missä hän on.
Hän on lähempänä kuin luuletkaan.
Huomenta.
Mitä tapahtuu?
Suunnitteletko lautapeliä?
Kiltti isäntämme on piirtänyt meille kartan.
Tämä näyttää meille turvallisen tien ulos. Luulisin.
Sitä on vähän vaikea lukea.
Onkohan tämä sesse?
Minne se menee?
Se lähtee…
Kaupunkiinko? Se johdattaa meidät pois täältä!
Ei päästetä sitä karkuun!
Kiitos!
Toivottavasti se ei ole kaukana.
En tiedä, kauanko kestän tätä paikkaa.
Etkö yleensä pidä tällaisesta?
On kiva olla vaarassa, kun tiedän, että odotat minua kotona -
illallisen tai vastaleivotun kakun kera.
Tai jos haluat katsoa elokuvan, ja juoda kuumaa kaakaota.
Hermostuttaa, että olet täällä.
Mutta miellyttävällä tavalla. Eikö vain?
Mitä nyt, poika?
Tätä tietä.
Äiti!
Ei! -Nuppi, juokse!
Äkkiä tänne!
Se pelkää etanoita.
Niitä on niin paljon.
Se ei taida jatkua pidemmälle. Ei se mitään. Olemme turvassa täällä.
Tai sitten emme. -Juoskaa!
Tuo oli… -Odottamatonta.
Kadotin oppaan.
En tiedä, olemmeko menossa ulospäin vai syvemmälle luolaan. Joudumme ehkä…
Emme ehkä koskaan…
Äiti.
Olen pahoillani.
Niin minäkin. Rikoin lupaukseni.
Minun vain…
Oli vaikeaa olla siellä yksin tietämättä, mitä tapahtuu.
Odottaa ja murehtia.
Se tuntui kamalalta.
Hilda, ei hätää.
Keskitytään siihen, ettei meitä syödä.
Mitä tuo on? -En tiedä.
Se tulee täältä!
Se on pakotie!
Alvar!
Siellähän te olette!
Kyllä vain!
Hilda!
Äiti, nopeammin!
Melkein perillä!
Vauhtia!
Äiti!
Ota kiinni! -Ota kiinni!
Valkoinen sesse!
Jee!
Odota meitä!
Mitä purkissa on?
Ötökkä vain.
Kiva.
Kiitos kyydistä, apulaisseriffi Hertta.
Teen vain työtäni.
Ai niin, Hilda.
Satuitko sinä saamaan sitä pölyä linnan raunioista?
Keskityt yhä läksyihin.
Klassista Fridaa.
Tunnethan minut.
Nähdään pian.
Tarvitsen työtilan ilman häiriötekijöitä.
Ymmärrän.
Frida, hoida hommasi.
En tiedä, osaanko edes.
Ei ollut tarkoitus tehdä sitä.
Se saattoi olla vahinko, mutta teit sen kuitenkin.
Hän on oikeassa.
Hyvä on, minä yritän. Vapauta hänet.
Sinä teit sen!
Onko hän kunnossa?
Herra?
Voi teitä kahta!
Apulaisseriffi Hertta, kutsu toimittaja tänne heti!
Anteeksi?
Jos kiirehdimme, saamme tämän iltauutisiin.
"Turvallisuuspäällikkö Ahlberg pelastaa lapset peikoilta."
Aloitan kuulustelun halaamalla näitä kahta onnetonta uhria.
Puhutaan sankariteoistani muurin ulkopuolella.
Keskeyttäkää, jos haluatte sanoa, että olin rohkea.
Sitten ilmoitan, että olen varmempi kuin koskaan,
että suuri ja ihka todellinen peikkohyökkäys on tulossa.
En halua iltauutisiin.
Emme tee sitä.
Näytätte vain kiitollisilta ja säälittäviltä. Siitä tulee hauskaa.
Kaikella kunnioituksella, lapsilla on ollut traumaattinen päivä.
Heilläkö oli traumaattinen päivä?
Minä olen taistellut peikkoja vastaan.
Kuinka kehtaat sulkea oven?
Viedään teidät kotiin.
Kiva saada kaikki taas kotiin.
Alvar, olit rohkea tänään.
Tein vain tarvittavat toimet.
Hyvää yötä.
Ajattelen niitä peikkoja, jotka auttoivat meitä.
He olivat ystävällisiä, kun ottivat meidät luokseen.
Haluaisin sen juomamme reseptin.
Äiti?
Niin?
Olen pahoillani. Kaikesta.
Ei tarvitse olla.
Täytyy joistakin asioista.
Mutta ethän salaa minulta asioita?
Jos et kerro, mitä on tekeillä, mistä tiedän, että olet turvassa?
Se huolestuttaa äitiä.
Etkö toivo, että olisin erilainen?
Kunpa tietäisin joskus, mitä ajattelet.
Myönnän, että äitinäsi olo on ylä- ja alamäkiä,
mutta en vaihtaisi sitä mihinkään.
Älä hiivi ulos tänä yönä.
Älä siitä huoli.
En nouse sängystä viikkoon.
Hyvää yötä, äiti.
Ajattelin, että voisit pitää aamiaisesta sängyssä ja… Hilda?
Mitä?
Missä tyttäreni on?
Äiti? Oletko se sinä?
Miten voin olla täällä?
Nämä eivät ole käteni!
Nämä eivät ole kasvoni!
Mitä tapahtuu?
Tekstitys: Eveliina Niemi