NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LUKU 3: LINTUPARAATI
Ulkona on jotain. Jotain vaarallista.
Se aikoo syödä meidät.
-Hilda. Mitä sinä teet? -Telttailen Nupin ja Alvarin kanssa.
-Onko Alvar-keiju täällä? -On.
Se raportoi kaupunkielämästä muille keijuille.
Ne eivät välitä Hiisivaarasta, mutta raporteista kyllä.
Totta.
Käytäisiinkö kävelyllä?
Kaupunki on kylmä ja tylsä. Ei mitään tekemistä.
Minä vaadin. Et ole ollut ulkona päiväkausiin.
Hyvä on.
-Nähdään myöhemmin, Alvar. -Äiti, se on tuolla.
Panisit jo nimen papereihin.
Älä esitä.
Hiisivaarassa riittää tekemistä. Illalla on paraati.
Koristeita, valoja ja musiikkia.
Ja outoja asuja.
Kuulostaa ihan kivalta. En ole ennen nähnyt paraatia.
Mennään yhdessä katsomaan. Kaupunki voi olla hauskempi kuin luulet.
-Se ei silti vedä vertoja luonnolle. -Eikö? Tuolla on jotain kiinnostavaa.
Missä?
Koputetaan oveen ja paetaan.
Se olisi siistiä.
Mene ystävystymään.
Näitkö tuon? Näin salaman.
-Mutta taivas on kirkas. -Älä vaihda aihetta.
Saat kavereita keijuista, peikoista ja jäteistä.
Tämän pitäisi olla paljon helpompaa.
Hei, olen Hilda. Muutin juuri tänne. Ollaanko kavereita?
-Hei, Hilda. Hauska tavata. -Tervetuloa.
Tule mukaan.
Ei ketään.
Tule.
Hei, kulta. Miten voin auttaa?
Halusin vain sanoa,
että kukkanne ovat kauniita.
Voi kiitos! Oletpa mukava tyttö.
Okei, perustölkkisäännöt. Ei kyynärpäitä, ei selkää.
Ei. Käytä jalkoja.
Menettekö paraatiin tänään?
-Paraatit ovat lapsille ja partiolaisille. -Kiva.
Katsokaa tätä kiveä.
Pidän kivistä. Tämä on vielä hienompi. Katsokaa.
Saanko katsoa sitä?
Se on kyllä hieno.
Ei! Lopettakaa!
-Minä voitin! -Mikä teitä vaivaa?
Se on vain lintu.
Sattuiko?
Olen kunnossa, luulisin.
-Puhuiko se? -Ei.
-Jätä se rauhaan. -Kuuliko joku?
Ei.
-Näytä sitä. -Ei!
-Näytä nyt. -Häivy!
-Säikytit hänet pois. -Lintu puhui. Oikeasti.
Ettekö muka kuulleet?
Perillä.
-Sinähän puhuit, vai mitä? -Puhuinko? Milloin?
Miten meni?
Kiva, että sait vaihteeksi oikeita kavereita outojen otusten sijaan.
Joo, se oli kivaa.
Harakanvarvas tähän, tähän ja tuohon.
Anteeksi tämä hässäkkä. Nyt näet Alvarin.
Heippa!
Tässä on porokettuni Nuppi.
Ilkeät lapset kävivät korpin kimppuun, mutta se on kunnossa.
Mikä tarina.
Tästä tulee jännittävä raportti.
No, nimesi?
En tiedä.
Mitä teet täällä kaupungissa?
En tiedä.
Hän on huono haastateltava.
Voi ei. Menetin muistini.
-Huono juttu. Olen kai tärkeä. -Kukapa ei olisi.
Minun pitäisi olla jossain ja tehdä jotain.
En edes muista, kuka minä on.
Kuka minä olen. Olen.
Nyt unohdin kieliopinkin. Pidän kieliopista.
-Pidätkö kieliopista? -Ehkä?
Ehkä voimme selvittää tämän. Mitä muistat? Mieti tarkkaan.
Näen patsaan, joka esittää kaljua ja parrakasta miestä. Ja hänellä on viitta!
Aika tarkka kuvaus.
Sen pitäisi löytyä. Oliko muuta?
-Luulin olevani isompi. -Olen luullut samoin monta kertaa.
Meidän on löydettävä se patsas.
Älä puhu kuin minulle ja Alvarille.
Joku muu voi olla yhtä inhottava kuin ne lapset.
Mutta me olemme ystäviäsi.
Kuka siellä?
Hilda, paraati alkaa.
Tulen pian.
Anteeksi. Etsimme patsasta heti aamulla.
Lompakko jäi. Odota siinä. Palaan pian.
Mitä ihmettä?
Tule tänne!
Äiti! Odota! Tule takaisin!
Anteeksi, mutta vieraat linnut eivät pesi kotiimme.
Älä huoli. Tulin...
Auttamaan?
Lompakko löytyi. Mennään.
Minun pitää ulkoilla enemmän.
Voisin huomenna lähteä tutkimaan kaupunkia yksin.
Voisin näyttää sinulle paikkoja ensin.
Nuo ovat liikennevalot.
-Hienoa. Olemme jumissa täällä. -Nokka pystyyn.
Käännetään tämä eduksemme. Etsitään patsas itse.
Lennellään ja etsitään se.
Olet oikeassa! Hyppää kyytiin, pikkukaveri.
Voi pojat.
Olen unohtanut, kuinka lennetään!
Voi tätä kauhua ja nöyryytystä! Olen mennyttä.
Palataan paloportaille.
-Miten? -Minä lennän...
-Etsitään patsas sitten jalan. -Olen lintu. En kävele.
Jos kävelisin, minulla ei olisi rimppakinttuja.
Minäkin kävelen rimppakintuilla.
Totta. Mennään.
Tadaa! Hiisivaaran kuuluisa lintuparaati.
Se alkaa pian. Peukaloisten lava!
Käydään siellä. Minäkin olin Peukaloisissa.
Äiti, mikä tuo lintupatsas on?
Se on Suurkorppi. Koko juhla on sen kunniaksi.
Se siunaa kaupungin lentämällä paraatin yli joka vuosi.
Entä jos se ei ilmesty paikalle?
Niin ei ole käynyt aikoihin. Mutta sen jälkeen koitti huono vuosi.
-Kuinka huono? -Tuli kuiva kausi. Sato meni pilalle.
-Taisi olla nälänhätää ja ruttoakin. -Okei.
Tervehdys, partiotoverit. Tässä on tyttäreni Hil...
Anteeksi.
Hilda, mitä teet?
Suurkorppi taitaa olla meillä. Se menetti muistinsa. Sille pitää kertoa.
Se ei ollut Suurkorppi. Löysit vain korpin.
-Tiesitkö siitä? -Laskin sen ulos.
Mitä?
Minun oli pakko. Lintuja ei pidetä sisällä.
Se ei ole mikä tahansa lintu. Se puhuu!
Se ei puhunut minulle.
Voi ei! Tule! Ehkä se on yhä lähistöllä.
Se on poissa! Tiedän, mitä se etsii.
Se muisti kaljun partasuun patsaan, jolla on...
Viitta?
-Tiedätkö sen? -Se on tunnettu. Mennään.
Oliko se kalju vai pitkä mies?
Ei. Se oli kalju.
Mitä majesteettisia eläimiä! Aivan kuin miukureita.
Ne ovat kissoja.
Ne vaikuttavat ihastuttavilta, mutta ovat ilkeitä ja saalistavat lintuja.
Hei! Muistin kissat!
Voi ei.
Miten täällä löytää minnekään? Kaikki kadut näyttävät samalta.
Jotkut sanovat samaa kivistä.
-Hullua! Jokainen kivi on erilainen. -Niin ovat kaupungitkin.
Katso noiden talojen ovia.
Tuo ovi on punainen.
Tuo on valkoinen ikkunoineen ja kolkuttimineen.
Ja tuo on käsittelemätöntä puuta. Pidän siitä.
Nyt tajuan. Ne ovat samankaltaisia, mutta niillä on oma luonteensa.
Eikä siinä kaikki.
On erilaisia savupiippuja, lyhtypylväitä,
autoja ja jalkakäytävästä pilkistäviä kasveja.
Näetkö? Tajusit jo.
Hiisivaara ei silti vedä vertoja kivelle,
mutta se ei jää kauas.
Olemme pian patsaalla. Tule!
Anteeksi.
Läheltä piti!
Joo. Nyt olemme aivan eksyksissä.
-Emme ikinä löydä sitä patsasta! -Älä lannistu.
Missä ystäväsi on? Se tyttö. Tarvitsemme apua.
-Helga! -Hän on Hilda, itse asiassa.
Anteeksi. En muista nimiä, kai.
Itse asiassa en tiedä, muistanko vai en.
Zelda!
-Eli sinä osaat puhua. -En osaa.
Näytän kaikille, etten ole seonnut.
Se ei ole täällä. Se ei löytänyt patsasta.
Mitä nyt?
Missä Suurkorppi on? Yleensä se on jo tullut.
Jos haluamme selvittää, minne lintu menisi,
pitää katsoa linnun näkökulmasta.
Hyvin keksitty.
Täältä katsottuna kaupunki on kaunis.
Niin on.
Tiedän, että kaipaat luontoa, Hilda, mutta lupaan,
että Hiisivaarassakin kelpaa varttua. Minä ainakin pidin siitä.
Uskon.
Anteeksi, jos olen ollut hankala.
Anteeksi, kun päästin korpin ulos.
Ei se mitään. Olisi pitänyt kertoa.
Et pidä siitä, kun ystävystyn otusten kanssa.
Se on hienoa, että sinulla on kaikenlaisia kavereita.
Voisit ystävystyä myös ihmisten kanssa.
Sopii, mutta ne lapset olivat huonoa seuraa.
He kivittivät lintuja.
Sitten olen ylpeä, ettet huolinut heitä.
Ihan totta, en ole seonnut.
Tämä lintu puhuu. Näytä heille.
Mitä? Onko Tero seonnut? Taidat olla oikeassa!
Tule takaisin!
Häivy!
Mitä tapahtuu?
Ihan sama. Olette tyhmiä!
Sait minut näyttämään hölmöltä!
Hei, se on Tero.
Korppi on hänellä!
Ei! En voi hukata heitä!
Tuolla!
Tero kivitti korppia. Häneen ei voi luottaa.
Hän menee Ronilankadun sillalle. Tiedän oikotien.
Hitsi! Korppi ei tullut. Mitä nyt tapahtuu?
En tiedä, mutta Peukaloinen on aina valmiina.
Taskulamppu, vettä, tulitikut, veitsi ja kolmen päivän eväät.
Jaetaanko eväät?
Joka nainen huolehtikoon itsestään.
-Tänne! -Perässä tullaan!
Hyvä, äiti.
Puhu! Mikset puhu? Miksi nolasit minut?
-Miksi vihaat minua? -Säälittävää. Puhu hänelle.
Kuka puhui?
Apua!
Olet Suurkorppi!
Hilda!
Mitä nyt?
Mitä?
Muistan taas kaiken!
Hilda!
Sanoinhan olevani isompi. Olen pieni, kun en halua herättää huomiota.
Tiesin sen! Olet Suurkorppi!
-En oikeastaan. -Mitä?
Se oli vain iso väärinkäsitys.
Kauan sitten lensin kaupungin yli ja pysähdyin patsaalle.
Minua pidettiin jumalan lähettämänä korppina.
Sinä vuonna sato oli loistava, ja kaikki vaurastuivat.
He luulivat sen johtuvan minusta. Seuraavana vuonna alkoi lintuparaati.
Entä huono vuosi?
En päässyt silloin juhlille. Olin jossain muualla.
Luultavasti kotona. Epäonni ei johtunut minusta.
Mutta kansa luuli suututtaneensa minut.
Sen jälkeen päätin näyttäytyä joka vuosi.
Jos et ole Suurkorppi, mikä sitten olet?
-Olen ukkoslintu. -Mikä se on?
Enimmäkseen pelkkä lintu.
Mutta pystyn tähän!
He pitävät siitä.
Se on täällä!
Suurkorppi!
Se on Suurkorppi!
Paraati käyntiin!
-Ihan kuin sen selässä olisi tyttö. -Älä sekoile, Taavi.
Näin äitini. Voitko laskea minut alas?
Äiti!
Hilda, olet kunnossa.
Kiitos kaikesta, Tilda!
Hän on Hilda. Mitä väliä?
-Minne me menemme? -Jännään paikkaan.
Ihana näköala.
-Alvar! Kiva, että tulit. -Se on laukussasi.
Allekirjoitan paperit kotona.
Kiitos.
Hieno paikka. Miten tiesit tästä?
Katselin täältä paraatia sinun iässäsi.
Näkymä ei ehkä vedä vertoja taivaalle.
Itse asiassa se on paljon parempi.
Tekstitys: Sami Marjamäki