Oletko valmis ensimmäiseen peukaloistapaamiseen?
Melkein.
Toivottavasti pidät partiosta. Tule. Myöhästymme pian.
-Mitä teet? -Etsin villapaitaani.
Se on päälläsi.
Hyvää villapaitaani.
Pidän sitten tätä.
Hei! Minä neuloin sen!
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LUKU 4: PARTIOLAISET
Lupaan olla luotettava ja avulias,
ihmisten, eläinten ja henkien ystävä, tärkeilemätön,
urhea ja tehdä hyviä tekoja,
hymyillä ja noudattaa Peukaloisten sääntöjä.
Vannottuasi valan voit käyttää olkanauhaa.
-Frida, voitko auttaa? -Mielelläni, korppijohtaja.
Tervetuloa Peukaloisiin.
Kiitos.
Epävirallisena perinteenä on pelata tulokkaan kanssa...
Pistopalloa!
Hei!
No niin, Peukaloiset. Piiriin.
Vuoden ensimmäinen ansiomerkki on puistonystävän merkki.
Siihen vaaditaan ryhmätyötä.
-Sinulla on monta merkkiä. -Vain puuttuvilla merkeillä on väliä.
Kukin ryhmä vastaa puhdistus- ja kaunistusprojektista -
kaupunginpuistossa.
Hankkeet on saatava valmiiksi viikonlopun aikana.
Onko vapaaehtoisia joukkueenjohtajia?
Hyvä. Johtajat, valitkaa ryhmänne.
-Otan Hildan. -Kiitos.
Kiitos itsellesi.
Tarvitsen 20 pistettä ystävyysmerkkiin, ja sinusta saa viisi.
-Saako? -Joo.
Pyydä uusi lapsi mukaan: viisi pistettä.
Lopuksi valitsen Taavin.
Kyllä!
-Taavi, ötökkä. -Missä?
Se meni jo.
Viihdyt varmasti Fridan ryhmässä. Hän on taitava.
Hyvä. En ole ennen ollut ryhmässä.
-Etkö? -Elin äidin kanssa metsässä.
Lähistöllä ei asunut muita.
Hyvä tietää.
Tehtävänämme on siivota tämä alue puiston reunalla ja istuttaa puutarha.
Mitä nopeammin teemme sen, sitä nopeammin saamme merkin.
Aloitetaan jo illalla!
Ihailen innokkuuttasi, mutta järjestys ensin.
Päivänvalokin on kiva.
Teen suunnitelman. Nähdään aamulla.
Nähdään, Hilda.
Saitko monta merkkiä partiossa?
Minulla oli eniten merkkejä laumassani.
Olen yhä ylpeä siitä.
Tavoittelen yhtä enemmän. Aloitan huomenna.
Sisään.
-Hetkinen. Onko tuo porokettu? -Sen nimi on Nuppi.
En ole ennen nähnyt sellaista.
Mitkä sarvet. Ihanat!
Yllättävän terävät.
Se osaa olla hurjakin. Vai mitä, poika?
Hilda, etkö esittele ystäviäsi?
-Äiti, tässä ovat Taavi ja Frida. -Hauska tavata.
Samoin.
Rupatteluun on aikaa 30 sekuntia. Sitten on jatkettava töitä.
Ymmärrän, merkki.
Tässä on kurkkuleipiä. Tein tarpeeksi kaikille.
Suosikkejani. Kiitos, äiti.
Kukaan ei ole käynyt täällä vuosikausiin.
Ei ainakaan ihminen.
Tämä muuri pitää peikot poissa.
Joo. Maaseutu on täynnä peikkoja.
-Älkää. En halua ajatella sitä. -Usko jo, meillä ei ole syytä huoleen.
-Peikot muuttuvat kiveksi päivällä. -Totta.
Niitä saisi olla vaikka sata muurin takana.
Sata?
Kivettyneinä, juonia punoen, tilaisuuttaan odotellen...
Olen liian nuori kuolemaan!
Tarkoitan, että olemme turvassa. Nyt hommiin.
Selvä.
Tervetuloa ensimmäiselle ansiomerkkitehtävällesi!
Mistä aloitetaan?
Toimimme suunnitelmani mukaan.
-Onko hän keijujen kasvatti? -Varmasti.
ENNEN - JÄLKEEN
Vaihe yksi valmis.
Vau, hän on tehokas.
Rikkaruohot haisevat.
Pidän siitä.
Viedään ne kompostointiasemalle.
-Tule, Hilda! Jatketaan huomenna. -Tullaan!
Onpa erityinen tuoksu.
Homeinen sipuli ja vivahde mätää lanttua. Hyvä. Kyllä haketin hoitaa.
Haketin?
Upouusi kompostointikoneemme. Eikö olekin hieno?
Titaanirunko, automaattinen hihna ja terävät terät.
Tasaista kyytiä ylös asti ja sitten...
Suoraan hakettimen astiaan.
Haketin hienontaa mitä tahansa.
Siis ihan mitä tahansa.
No niin, lapset. Viekää kuorma astiaan.
Kippaan sen ensi yön lastiin.
Kiitos.
Hyvää työtä tänään. Olemme aikataulussa.
-Huomenna vaihe kaksi. -Istutus ja kaunistus.
Juuri niin.
Tässä päivän suunnitelma. Ensin me...
Voi ei!
Kaikki työmme.
Outoa, vai mitä?
Kaverit.
Mikä tuo on?
-Kutsu peto pois! -Vain jos luovut lapiosta.
Rauhoitu, Nuppi.
-Vandalisoitko projektimme? -Kaivoitteko ystäväni maasta?
Ystäväsikö?
Haisevat rikkaruohot.
Haisevat rikkaruohot. Miten loukkaavaa!
Emme ole rikkaruohoja vaan maahisia!
Mitä maahisia?
Tyypillinen maanpäällinen. "Mitä maahisia?"
Jos haluat tietää, niin elämme maan alla.
Kerran vuodessa nousemme lähelle maan pintaa saadaksemme aurinkoa.
Mutta sitten te tulette kiskomaan meidät mullistamme.
Olette oikeita huligaaneja!
Olemme Peukaloisia ja autamme kaikkia.
-Ai autatteko? -Teimme virheen.
En yleensä tee virheitä.
No nyt mokasit oikein kunnolla!
Minä, me, ryhmäni... Emme tienneet.
Ette välittäneet.
Tuo ei ole reilua. Me välitämme. Välittäminen on pääharrastukseni.
Siksi minulla on näin monta merkkiä, koska välitän.
-Niin, no... -Anna se takaisin!
Siitäs sait!
Siinä ovat kaikki saamani merkit!
Et ikinä nappaa minua!
Kyllä nappaan!
Frida!
Mitä nyt tehdään?
Frida tietäisi, mutta hän ei ole täällä.
Hoida köysi, niin minä etsin hänet.
-Jäänkö tänne yksin? -Nuppi on seuranasi.
Älä vaan päästä irti köydestä.
Kiipeämme sitä pitkin ylös.
-Laskenko sinut alas? -Ei kiitos. Hyppään mieluummin.
Kunnon ote köydestä. Se on helppoa.
Käteni hikoavat, kun jännitän.
Käteni tulevat liukkaiksi, mikä voi olla ongelma... Vau!
Siisti kivi!
Hyvä suunnitelma. Hoida sinä köysi, niin minä hoidan häiriötekijät.
Katso.
Frida!
Täällä tosiaan haisee. Frida, missä olet?
Ei kannata eksyä.
Frida!
Etsitkö toista tyttöä?
-Missä hän on? -Lähistöllä.
Hei! Odota!
Hilda?
Mitä?
-Voimme jatkaa tätä. -Tai tehdä sopimuksen.
Minä kuuntelen.
Autan sinua löytämään sen ärsyttävän tytön, jos palautatte ystäväni.
Sopii. Meillä on kiire. Ystäväsi kompostoidaan.
Kompostoidaan?
-Hei, setä. -Suu kiinni, kersa!
-Löysin jotain outoa. -Okei.
Frida!
Taisit jäädä jumiin.
Niin käy, kun eksyy kaninkoloon -
eikä käytä maahisen käytävää.
Niitä on vaikea erottaa.
Et taida ollakaan niin fiksu kuin luulet.
Olet töykeä.
Ja sinä olet viehättävä kuin kivisyöppöetana!
Nyt riittää!
Apu kelpaisi.
Vetäkää.
Et saa pitää sitä!
Pidän tätä, kunnes ystäväni palaavat.
-Mitä? -Älkää nyt. Meillä on kiire.
Hei, setä.
Taavi!
Hei, poika!
En voi uskoa, että löysit hänet.
Tuo auttoi.
Teimme diilin!
Emme saa merkkiä diilinne vuoksi.
Mutta sen ansiosta et jäänyt maan alle ikiajoiksi.
Okei, olet oikeassa.
Kiitos, kun lähdit perääni. Se oli urhea teko.
Mutta tämä ei kuulunut suunnitelmaani.
-Sekosin hiukan. -Paljon.
-Mikä sinun suunnitelmasi on? -Se on aika yksinkertainen.
Pelastetaan maahiset ja istutetaan ne maahan.
-Teetkö sen yksin? -Joo.
-Ei. -Ei?
Et ihan yksin. Me tulemme mukaan.
-Niinkö? -Ja minä myös.
Hienoa.
-Kaikki samassa veneessä. -Ei aivan.
Varmistan vain, ettette möhlää.
Mennään.
Myöhästyimme. Paikka on suljettu.
-Tullaan takaisin huomenna. -Katsokaa!
-Nyt tai ei koskaan. -Totta. Tule, Taavi.
En pidä korkeista paikoista.
Joskus on fiksumpaa mennä alta.
Varovasti.
Vauhtia!
Ota kiinni, Frida!
HAKEHERRA
Ylhäällä! Jyrki-poika. Se on viimeinen.
Sainpas!
-Hilda! -Jyrki-poika!
-En voi katsoa. -Voithan. Työnnä!
Ei hätää, Hilda. Nappaamme sinut!
Täältä tullaan!
Oletko kunnossa?
Traumaattinen pudotus, mutta olen kunnossa.
Tuosta saa ainakin sata pistettä putoavan kaverin koppaus -merkkiin.
-Niinkö? -Ei. Sellaista ei ole.
Pitäisi olla.
En voi uskoa, että ystäväsi nukkuivat koko tämän ajan.
Mikään ei herätä horrostavaa maahista, paitsi paalun lyöminen päähän.
Anteeksi siitä.
Maanpäälliset eivät ole niin kurjia kuin luulit.
Te veitte ystäväni! Turha odottaa palkintoa palauttamisesta!
Mutta sovittu mikä sovittu.
Tässä.
ENNEN
JÄLKEEN
Taavi, Hilda ja minä emme saaneet ansiomerkkiä.
Mutta tarkemmin ajatellen onnistuimme epäonnistumaan -
aika hyvin.
Hildasta olisimme ansainneet maahisten ystävät -merkin.
Selitin, ettei sellaista ole.
Hänestä meidän pitäisi keksiä sellainen, mutta merkkejä ei voi vain keksiä.
Vai voisiko sittenkin?
Hyvää yötä, pikku kivi.
Hyvää yötä, Perttu.
Tekstitys: Sami Marjamäki