NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
LUKU 7: KADONNUT KLAANI
Saadaksemme kasvimerkin meidän on kerättävä kymmenen paikallista kasvia.
Tässä suunnitelmat.
Kohta yksi: tarkasta sääennuste. Hilda?
Selvä.
Täällä Tuuli Navakka Suur-Hiisivaaran ilmatieteenvirastosta.
Lännessä sateet jatkuvat vielä noin viisi sekuntia,
ja viikonloppuna on poutaa.
Kolme, kaksi ja yksi.
Navakka on tosi tarkka.
Ennuste kelpaa. Mennäänkö?
-Hei, äiti. Menemme puistoon. -Olin unohtaa.
Laitoin kurkkuleipiä ja piparminttuteetä evääksi.
Kiitos -
sinulle.
Tule jo. Jäämme aikataulusta.
Valitsin alueen tehokkuuden vuoksi. Etsimämme kasvit löytyvät täältä.
Löysin verihirssiä. Ja verihirssiä.
Ja verihirssiä!
Yksi riittää.
KASVEJA
Voikukka, ohdake.
Pelkkiä rikkaruohoja.
Edellytykset täyttyvät. Se on tärkeintä.
Merkkien ansaitseminen ei ole pelkkää paperityötä.
Pitää myös kokeilla ja seikkailla.
Etsitään teräsyötikki tai kuristajakäärmeköynnös tai...
Tällainen.
Ne eivät kasva kaupungissa, varsinkaan sininokkonen.
-Se on harvinainen. -Ei. Olen nähnyt sellaisen.
Mitä? Mahdotonta!
Oikeasti, mutta Frida on oikeassa.
Se pitäisi jättää rauhaan.
Se kummittelee.
Näit haamun.
Joo, tai en. Kuulin sen, tai monta.
Ne puhuivat säästä.
Harvinainen kasvi, juttelevia kummituksia. Asia pitää tutkia.
Keskitytään ansiomerkkiin.
Jos löydämme sininokkosen, saamme merkin kultasiipien kera.
Hyvä on.
En tulisi tänne yksin, mutta seurasin kiinnostavaa pupua.
Katsokaa.
Ja kuunnelkaa.
-Minähän sanoin. -Tulkaa.
Odotan täällä.
Ei hätää.
-Se on varmaan vaan jokin kaiku... -Odota!
Mitä? Mitä nyt?
Se ei ole kaiku eikä haamu.
Ne ovat keijuja.
-En näe mitään. -Koska et ole täyttänyt lomakkeita.
Kuljimme pitkän matkan. Näkymättömät pikku-ukot eivät estä minua.
Varo. Ne näyttävät villeiltä.
Mikä tuo oli?
Hyökätkää!
Minuun osui.
-Ne hyökkäävät! -Ymmärsin sen.
Puolustakaa klaania viimeiseen henkeen!
Juoskaa!
Hei. Tuo on se pupu, jonka näin.
Kimppuun!
Nuo eivät ole vain pupuja.
Voi räkä.
Kaverit?
Olisi pitänyt tyytyä verihirssiin.
Odota.
-Missä Taavi on? -Haetaan hänet.
Et edes näe niitä. Tarvitsemme apua. Joudut täyttämään lomakkeita.
SOPIMUS - ALLEKIRJOITUS
Nimi tuohon, tuohon ja tuonne.
Suttasin sen.
Olivatko ne varmasti keijuja?
Kyllä.
Mahdotonta.
Olen Hiisivaaran ainoa keiju.
Paitsi...
Mitä? Hei!
Siinähän sinä olet. Tuollainenko vei Taavin?
Tavallaan. Ne olivat karvaisempia.
Paitsi jos löysit Pohjoiskeijukuntain kadonneen klaanin!
Mahtava uutinen!
-Saamme vihdoin sopimukseen nimen. -Vihdoin.
-Mistä se oikein puhui? -En tiedä.
-Alvar, mikä sopimus? -Se on huimaava tarina.
Onko se myös lyhyt? Niillä on kaverimme.
Aivan.
En vie teiltä jännitysnäytelmää, joten kerron matkalla.
-Mitä nyt tehdään? -En tiedä.
Emme ole ennen ottaneet ihmisvankia.
Tietääköhän poika ötökästä hiuksissaan?
Hilda, Frida?
Kuka vain!
Tarina alkaa ensimmäisten keijujen ajasta.
Kaksi keijusukua kohtasi muinaisilla mailla.
Tarkoituksena oli laittaa nimet kiinteistökauppakirjaan.
Kertooko tarina paperitöistä?
Kyllä, kuten useimmat keijutarut.
Sotijalon suku halusi ostaa tontin,
ja Pieksun suku halusi myydä sen.
Se oli yksi keijukansan vanhimmista ja arvokkaimmista tonteista.
Muutokset olivat hurjia.
Lausekkeita lisättiin, ja ehtoja poistettiin.
Muutoksiin meni koko päivä.
Usean luonnoksen jälkeen sopimus oli valmis.
Yhteisen sitoumuksen mestariteos.
Suvut allekirjoittivat sopimuksen kolmena kappaleena ja veivät sen kuninkaalle.
Sitten katastrofi iski.
Kuningas tajusi, että Pieksut olivat allekirjoittaneet vain kahdesti.
Nyt piti haukkoa henkeä.
Niinkö? Siinäkö kaikki?
Et ymmärrä!
Muinaisaikoina oli maanpetos tuoda kuninkaalle keskeneräinen sopimus.
Pieksun suku karkotettiin heti.
Koska sopimus oli keskeneräinen, kuningas julisti alueen...
...Ei-keijunkaan maaksi!
Tontti on vielä tänä päivänäkin koskematon.
Nyt lait ovat paljon reilumpia.
Jos Pieksu allekirjoittaa sopimuksen, karkotus päättyy.
Valitettavasti kukaan ei ole löytänyt heitä.
Eikä löydäkään.
-Ne tosiaan ovat karvaisempia. -Minä puhun heille.
Hei.
Olen Alvar Pohjoiskeijukunnista.
Oletteko te kadonnut klaani?
Hei!
Jotkut kutsuvat meitä niin. Olen Pärttyli, Pieksun suvun päämies.
Ei hätää, Nuppi.
Niinkö? Sitten minulla on hyviä uutisia.
Karkotuksenne on ohi.
Hienoa.
-Hienoa. -Kyllä.
-Teidän pitää vain allekirjoittaa tämä. -Ei!
Karkotuksen jälkeen sukumme vannoi luopuvansa paperitöistä.
Yksikään Pieksu ei allekirjoita mitään, ei edes kuittia!
Ei paperitöitä?
Miten pysytte perillä tarjouksista, suostumuksista ja ehdoista?
Se on helppoa.
Pidämme sanamme. Ja jos emme pidä, sitten taistelemme.
No niin!
Suloista, mutta pelottavaa.
Olkaa kiltti. Vain yksi allekirjoitus.
Mitä haluat täältä?
Yritän vain auttaa parhaani mukaan.
Ei.
Tähän liittyy muutakin.
Sinä...
Olet Sotijalon suvusta!
Kyllä. Niin olen.
Yrittikö sukusi ostaa Ei-keijunkaan maan?
Kyllä. He ovat vastuussa karkotuksestamme.
Tuo ei ole reilu tulkinta.
Saat kärsiä sukusi rikoksista. Meidän on taisteltava!
Saat lähteä vasta, kun olet otellut kymmenen kaniinisoturimme kanssa,
myös Aunin.
En osaa ratsastaa kaniinilla.
-Hei, Auni. -Älä huoli, Alvar.
Kukaan ei vie ystäväämme. Käykää päälle, kanit!
Hetkinen! Rauhoitutaan nyt.
Sopimuksissa on aina aukkoja. Etsitään toinen ratkaisu.
Anna meille päivä aikaa keksiä ratkaisu, joka sopii kaikille.
Hyväksyn ehdotuksen.
Jos onnistumme, haluamme sininokkosen, tai sen palasen.
Hyvä on.
Mutta pidämme pojan, jotta palaatte takaisin.
Sopii minulle.
Olen varmasti paremmassa turvassa täällä. Jään näkymättömien muurahaisukkojen luo.
-Emme ole muurahaisukkoja. -Jos haluat, hän voi nähdä teidät.
-Vain pari sopimusta. -Ei!
Antaa olla.
Te olette huolellisia.
Ettekö te etsikään kasveja?
Etsimme,
mutta nyt etsimme porsaanreikiä minisopimuksesta.
Vai niin.
Entä tämä?
"Sopimus mitätöidään, jos se tuhoutuu traakin hönkäyksestä."
Täytyy etsiä traakki. Seikkailu odottaa.
Tuo lauseke on joka sopimuksessa. Se ei merkitse mitään.
Traakit ovat harvinaisia eivätkä pidä lomakkeista.
-Kuin sanoisi: "Kun siat lentävät." -Siis lehmät.
Ei. Sitä sattuu aika usein.
Keksittekö muuta?
Mistä alamme etsiä traakkia?
Toivoin, että menisimme synkkään metsään.
Kirjasto on mielikuvituksen metsä!
Ja tutkimustyö seikkailuista suurin! Pidän hänestä.
Löytyi!
"Traakit, elinpaikat ja piilot. Osa 27, luku kolme."
Pidän kunnon luokitusjärjestelmästä.
"Traakit karttavat seuraa. Suurin osa pakeni kaupungin rakennustöitä.
Hiisivaaran alueelle jäi vain yksi pesä."
Missä se on?
Kirjan mukaan pesän pitäisi olla tässä.
-Elääkö traakki veden alla? -Ei oikeastaan.
Voimme uida.
Odota. Taisin keksiä ratkaisun.
-Simpukankuori ja vuorovesikartta. -Tässä.
Peukaloisoppaassa on kartta.
Katsotaanpa. Nousuvesi illalla, hyvä!
Voisitko auttaa?
Pienet keuhkot.
Puhalla: "Uu-ii-aa."
Mitä pitäisi etsiä?
Vedenhenki!
Voisitko antaa kyydin tuolle saarelle?
Ei hätää, Nuppi. Palaamme pian.
Kerrohan,
mitä sinä yleensä teet, kun olet panttivankina?
-Tämä on ensimmäinen kertani. -Samoin.
Ja istun täällä. Sinulla on ötökkä hiuksissasi.
Kirjan mukaan traakin pesän lähellä -
näkyy jälkiä lehvistössä ja maanpinnassa...
-Ja tupruavaa savua. -Kyllä. Mistä tiesit?
Se on puutarha.
Tule.
Katso näitä kasveja.
Tämä taitaa olla teräsyötikki.
Mitä?
Onko tuo traakki?
On. Mitä oikein odotit?
-Matoa. -Katso.
Sieraimet.
Täydellistä. Sitä ei tarvitse herättää.
Pidetään sopimusta sen kuonon edessä. Ongelma ratkaistu.
Onko tämä hyvä ajatus? Vaikuttaa vaaralliselta.
Se vie vain hetken. Katso.
Ei-keijunkaan maalle.
No niin.
Miksi hiivitte täällä, kun nukun?
Anteeksi. Me...
Tietenkin. Taas keiju, joka pyrkii eroon sopimuksesta.
Mitä tällä kertaa? Määräaikainen vuokrausko?
Salassapitosopimusko?
Tarvitsimme vain hönkäyksen.
Olen kyllästynyt jakamaan lahjojani ilmaiseksi.
Ehkä jos ahmaisen teidät, viesti voisi mennä perille.
Miten niin ilmaiseksi?
Anteeksi?
Emme tulleet kerjäämään.
Haluamme laatia sopimuksen,
joka kelpaa molemmille.
Mitä minua kiinnostavaa teillä voisi olla?
No...
Hilda?
Kasveja!
Anteeksi?
Taidat olla aikamoinen viherpeukalo.
Totta. En välitä härpäkkeistä,
joista nuoremmat lohikäärmeet pitävät.
Pidän maan todellisista aarteista.
Niin mekin.
Itse asiassa keräsimme koko aamun ainutlaatuisen jännittäviä kasvinäytteitä.
Vai mitä?
Jännittävä on aika vahva ilmaus.
Frida, näytä ne.
Verihirssi, voikukka, ohdake.
Olen metsästänyt kunnon kaupunkikasvustoa jo vuosia!
En ole vain kyennyt lähtemään kaupunkiin. Seura ahdistaa minua kovasti.
Luopuisitteko näistä näytteistä?
Voin polttaa sopimuksen vastapalvelukseksi.
Etkä ahmaise meitä?
En kai.
Saako sen kirjallisena?
Nimi tähän, tuohon ja tuonne.
Hienoa. Kiitos.
Valmista.
Parhaisiin taruihin liittyy paperitöitä.
Täällä ollaan, Taavi.
Anteeksi, kun kesti.
Oletko kunnossa?
Pärttyli teki tämän. Tämä pitää ötökät poissa.
Taavi on kelpo nuorukainen.
Hän nosti tulevien vankien riman korkealle.
Saanko arvata?
Ette saaneet sopimusta purettua ja palasitte taistelemaan!
Ei. Päinvastoin.
Tuo hehku.
Traakin liekkikö?
Sopimus on peruttu! Karkotus on ohi!
Kyllä!
Voitte vihdoin muuttaa Ei-keijunkaan maalle!
No? Mikä nyt on?
No, olimme niin vihaisia karkotuksesta,
ettemme miettineet täältä lähtöä.
-Muuri on kotimme. -Entä Ei-keijunkaan maa?
En tiedä.
Haluatteko sen yhä?
Luopuisitteko omistajuudesta tuosta vain?
Ilman sopimusta tai vuokraa.
Meillä on oma tapamme tehdä kauppoja.
Hyvä.
Olet oikeassa, Pärttyli. Tämä voittaa paperityöt.
Melkoinen elämys.
Saanko vielä lisää?
Huomenna pitää kerätä uudet näytteet.
Eikö se ole tämän arvoista?
Keijut kävivät kimppuumme,
vedenhenki vei mukanaan ja lohikäärme oli syödä meidät.
Joo. Kyllä on.
Aunin vuoro.
Alvar, malja.
Sopimuksille.
Jee!
Tekstitys: Sami Marjamäki