Tuším ideme sem. Je to ono?
Hej!
Asi už útočí na raňajkové menu.
Nie.
Dobre.
Takže...
- Čo robíme? Prečo sme tu? - Dáme si tu raňajky.
Prečo?
Karl tu zo včera na dnes prespal. Preto sa stretávame tu.
Kde je otec? Už je tu?
S kým sme sa asi tak rozprávali?
Ja ne...
Tam je.
Ako mu je? Ako sa má?
Neviem, prečo trval na tom, že to sem odšoféruje.
Nechce nosiť načúvací prístroj.
- Podľa mňa už dni nespal. - Štrnásť stupňov v Chicagu.
Tu, mínus 10.
- Dobre, oci. Počkaj. - Ako to vysvetlíš?
- Nepočujem ťa. Mare? - Prepáč.
Ďakujem.
- Ako sa máš, krpatá? - Ahoj, oci!
Áno, áno, áno!
Už je hore?
Hej! Jasné, že je hore. Kedy ste prišli?
Nevieme. Okolo 5 ráno.
Päť hodín, začiatok dňa.
- Idete dnu? - Hej.
- Poďte. - Jasnačka!
- Prepáč. - Majú...
Majú čo? Sekundu. Nepočujem ťa.
Dobre, vydrž. Auto... Dobre.
Čo majú, oci?
Majú tam skvelý bufet.
Všetko možné na jedenie.
Karl už dáva tretiu vaflu.
- Mňamky mňam. - Hej.
Vitaj.
Ahoj, oci.
Neviem, či to zvládnem.
Dobre.
Poďme, oci.
- Vidíme sa. - Pomôžeme ti dnu.
Hej.
Čo?
Som rada, že si prišiel.
- Jasné, že som prišiel. - Hej.
Ahoj! Karl!
- Ahoj, Al. - Ahoj.
Ahoj.
- Ako sa máš? - Dobre.
Ahoj, Karl.
- Ako sa máš? - Dobre.
- Ako by som sa mal mať? - Hej.
- Ahoj. - Ahoj.
Chceš vaflu?
Nie. Ale ďakujem.
Pozri, vybrali si pravicovú propagandu,
ako hlavný spravodajský kanál.
- Karl ten kanál sleduje, takže opatrne. - Viem.
- A občas aj ja. - To hádam nie.
Ale áno. Informácie, Dan.
S kým sa to rozpráva?
Netuším. Vieš, že vždy niekoho splaší.
- Danny! - Hej?
Poď sem.
- Môžeš to zobrať? - Nie. Evidentne chce teba.
Ideš, tiger.
- Hej? - Povedz Karlovi, že ho chcem na telefón.
- Karl. - Čerstvé.
Otec chce, aby si s niekým telefonoval.
- Kto to je? - Myslíš, že mi niečo povie?
- Postrážim ti vaflu, Karl. - Hej.
- Ďakujem. - V pohode.
Viem.
Dnes si musím zacvičiť jogu.
Tento víkend priberiem dve kilá. Už teraz to cítim.
Toto, už nie sme v Kansase.
Nie, sme v Missouri.
Hej.
Nerozumiem tomu, že ako jej otec
podľa vás v tom nemám slovo?
Aký je to nezmysel?
Tu je jej manžel!
Haló?
To je on.
- "Ja." - To som ja.
Sekundičku.
- "On..." - Haló?
Dobre.
- Detektív Franchetti? - Výborne.
Tu je... Karl Mueller.
OBJAVTE NÁDHERNÚ COLUMBIA MISSOURI
Nie, on je jej otec.
"Toto miesto bolo označené za druhé najlepšie
miesto na život.
Ale v top stovke sa neobjavilo
- od roku 2006." - Dobre. Majte sa.
Povedal, že nemôžeme vidieť telo.
Inak,
hovoril som s...
S chlapíkom z bytového komplexu, so správcom.
- Môžeme prísť na recepciu... - Hej?
a zoberie...
Zoberie nás do toho bytu.
No...
Kedy to bolo?
Snažil som sa ho zohnať celé ráno.
Hovoril som s ním, kým som na vás čakal.
Dobre. Doriti.
Dám...
- Dám si tú vaflu. - Hej.
Prečo nám nedá adresu a nestretneme sa na mieste?
Pretože potom by to tu neriadil a nemal by čo robiť.
- Hej, to je veľmi... Vlastne, veľmi... - Hej.
Nemôžeme sa niekde zastaviť na čaj?
Na raňajkách bola len hnusná káva.
Mali tam aj čaj. Nemali tam čaj, Al?
Nebol to čaj. Bol to Lipton.
- Najskôr musí odomknúť. - Ďakujem.
Hej, jasné.
Môžeš sa smiať, ak chceš.
V tejto diere neprežijem.
O čom to hovoríš? Veď si sa tu narodil.
- Narodil som sa v Kansas City. - Aj to je Missouri.
- A rozhodol som sa odísť. - Mal si 2 roky.
A veľmi presvedčivý.
Nie je tu Starbucks? Nie sú Starbucksy každých 5 kilometrov?
- Nie je to zákon? - Nie.
Nemyslím, že môžeme robiť neautorizované zastávky, Daniel.
Tam je Karl.
To nie je Karl.
Nie?
Nie, to je sivé mini auto. On má čierne autisko.
- Kedy ste s ňou naposledy hovorili? - Ja?
Myslím obe.
Prichádza Karl.
Pôjdete za mnou, dobre?
Hej, ale ešte nie.
- Karl! - Počkaj!
Čo?
- Cúvaj, Karl! - Už idem.
Bože.
- Hej? - Musíme počkať na otca, nie?
- Jasné. Kam išiel? - Myslela som, že ste spolu.
Nie.
Neparkoval vedľa teba?
- Neviem, kde parkoval. - Aj tak ho musíme počkať.
Parkoval vzadu.
- Dobre. - Už ide. Bože.
Tam je.
- Takto som ho ešte nevidela. - Ježiši!
- Nepanikár. - Spomaľ!
Ahoj, oci.
- Idete za mnou a Karlom, jasné? - Áno.
Pozor na auto! Pozor na posraté auto!
Bože môj!
- Bude to fajn. - Dobre.
Fajn, poďme.
Čo je s tebou, ty debo?
- Musíš ísť za mnou! Ja viem, kde to je! - Ty vieš, kde to je!
Hej, doslova poznáš cestu životom!
Choď predo mňa!
- Asi sa zapášem. - Nemalo by to byť tak ťažké.
- Prečo zastavuje? - Je tam auto.
Hej, ale púšťa ho.
Na čo čakáš, dopekla?
Bežnou ilustráciou manželstva Boh vysvetľuje,
ako ho teší vidieť ľudí, ktorí sa k nemu pridajú.
Matúš 22:29.
Kresťanské manželstvo je najlepším príkladom
vzťahu medzi Ježišom Kristom a cirkvou na Zemi...
Dopekla.
Tommy. Hej.
Hej, práve som si to všimol.
Viem. Prepáč.
Ako ďaleko ste za mnou?
Dobre, zastavím.
Počkám na vás a keď vás uvidím, znova sa zaradím, dobre?
Fajn. Maj sa.
Dopekla. Doriti.
Dobre.
- Ako som to mal, dopekla, vedieť? - Nie, nie si telepatický.
Povedala si, že ostaneš maximálne na noc.
Áno, ale nevedela som,
že mama bude znova potrebovať chemoterapiu.
Tak čo keby som ťa hodil do nemocnice,
pôjdem domov za psami
a poprosím sestru aby sa o ne postarala cez víkend?
Potom by som pre teba prišiel.
Psi ju nemajú radi.
Prečo to musí byť taká prekliata dráma?
- Neviem čo ti mám povedať. - Nič. Je to, ako zvyčajne, moja chyba.
Čo, dopekla? Myslel som, že prejdeš na každú červenú!
- Prepáč, Tommy. - Presne tak.
Ak niekde zastavíme, Danny hovorí, že chce kávu.
Nepýtaj sa ma prečo.
Zastavím na prvom mieste, ktoré uvidím. Ty ma nasleduj.
- Dobre. - A nechoď na červenú!
Nepôjdem.
Dopekla!
Chcete niečo?
- Nie, ďakujem. - Nie, ďakujem.
Pre mňa nič. Z toho všetkého kofeínu ma bolí hlava.
Ak majú donuty, dám si donut.
Jasné.
- Nejedol si nedávno? - Prirodzene.
Opýtal sa.
Ďakujem, kamoš.
Ahoj! Idem si dať čaj. Chceš niečo?
- Zober mi kávu. - Dobre.
Hej. Ty už nepiješ kávu?
Asi pred rokom som prestal. Kyselina.
Hej. Musím s tebou hovoriť.
Volal mi detektív Franchetti.
- Dobre. - Hej.
Takže...
Dievčatám som nič nepovedal.
Ani Karlovi.
Snažím sa zistiť všetko, čo sa dá.
- Jasné. Hej, takže... - Rozumieš?
Ale je to takto. Hovorí,
že mne ich nedá,
pretože nie som jej manžel.
Veď si povedal, že ti volal.
Neviem čo je v tej prekliatej veci.
A nechcem, aby to Karl čítal,
nech je to čokoľvek.
Jasné.
Je to list.
Nemôžeš mu zavolať?
Hovorí, že mi ten list nemôže dať,
pretože je súčasťou...
Vyšetrovania.
Ale povedal, že mi môže
z neho niečo prečítať.
Neviem, čo je tam napísané.
A nechcem, aby to niekomu ublížilo.
Neprekvapuje ma to, otec.
Viem, o čo ide, odkedy si zavolal.
Kým sa to nedozviem,
nechcem si dopredu nič namýšľať.
Podľa mňa je to jasné.
Ona...
Nie, nie.
Dobre?
Nevieme to.
- Zober mi kávu, dobre? - Dobre.
A Karlovi zober donut.
Dobrý, môžem poprosiť
jeden čaj?
Čierny s mliekom k tomu. Alebo ho tam môžete naliať.
A kávu. A asi jeden z týchto.
My, že ste sa stratili.
Počujte, je čas ísť.
Povedal, aby sme tam boli okolo 8:30, nie?
- Povedal som mu, že po 8, 8:30. - Hej? Dobre.
Pokús sa nás nestratiť, dobre?
Tommy, musíš sa ma držať. Prestaň sa obzerať.
Prečo je Karl vpredu? Bol tam niekedy?
Nemyslím.
Ale ty áno, tak prečo...?
Neviem.
- Nezorganizujeme to inak? - Allie, naozaj.
Nerieš to. Uvoľni sa, uži si cestu.
- Daj si donut. - Danny, ideš so mnou!
Poďme, dopekla!
- Myslel som... - Uvoľni sa a užívaj si cestu.
S Betty rozmýšľame, že by sme prišli.
Super.
Možno okolo Vďakyvzdania.
Robíte tento rok Vďakyvzdanie?
Ešte som nad tým nerozmýšľal, ale...
Čo?
Phillipe má rád oslavy.
Hej, viem. Môj kamoš, Phillipe.
Kedy budeš odchádzať?
Som hotová.
No tak, Leen, nenúť ma piť samého.
- Hej. - Ako deti?
Nemier tým na mňa!
Týrate s Kim bábätká?
- Prestaň. Nevyzerám dobre. - Dobre. Prepáč.
Netýrame bábätká.
- Iba im mačkáme ručičky... - Ježiši.
...aby sa vycikali.
Ste brutálne.
Hlavne tie, čo sú v riti.
Prepáč? Čo si to povedala?
V riti. Úplne v prdeli.
Dobre. Fajn.
To je hrozné. Sú to bábätká.
Nevieš si to predstaviť.
Sú ako z cirkusu.
Niektoré majú viac prstov
a my si povieme: "To musí ísť preč." Cvak!
- Nie. Prestaň! - A ešte niečo!
Prestaň.
Myslel som, že máš byť starostlivá a láskyplná.
Nemohol by si to robiť.
- Skončil by si... Nikdy! - Nikdy.
Hneď v prvý deň by si ušiel, posero.
Hej, to je...
- Karl, dáš si ešte? - Nie. Asi budem jazdiť.
- Colleen? - Nie, nie.
Colleen! Haló?
Zobuď sa.
Nespí, len... Len...
Máš nové predstavenie. Ako sa volá?
Frankie.
- Ako? - Názov tej mojej hry.
Kto je Frankie? Myslel som si, že si hlavná postava.
Hej, som... Je to meno postavy, ktorú hrám.
Chápem.
Je to britská hra. V Londýne bola veľkým hitom.
Ako sa jej darí tu?
Uvidíme. Je to...
Snažíme sa do toho dostať. Diváci ešte príliš
nechodia.
Dopekla.
Mám ich rada.
Koho?
- Moje bábätká. Mám ich rada. - Bože, vidíš?
- Sú môj život. Zomrela by som za nich. - Hovoril som, že budem šoférovať.
Je v poriadku?
Hej, v poslednom čase sa jej to stáva často.
Čo, dopekla?
Nič to nie je, sú to len lieky. Pozbieram si veci.
Lieky? Odkedy?
Danny, vidíš ju len vtedy, keď máš náhodou čas.
Keď necestujete, takže...
Takže čo, Karl?
Dopekla.
Čo sa deje, oci?
Je hrozný šofér. Zrýchľuje, spomaľuje, zrýchľuje.
Rozčuľuje ma to.
Nemal som dovoliť, aby bol vpredu.
Prečo spomaľuješ?
- Pomôžem otcovi. Pomôžete mi? - Poďte sem.
Ďakujem, najdrahší.
- Hej, viem. Poď. - Mare tu už bola.
- Dobre. - Počkaj.
- Pozrime sa. - Tu.
- Dobre. - Super, takže,
- chceme byť tu. - Sekundu. Nie.
Počkaj, nemôžeš... Ak ti chýba polka mapy,
- ako to nájdeš? - Potrebujeme túto.
Ježiši.
Mal sme ísť tam doľava...
- Nie. - Spoznali sme to.
- Mám pocit, že to bolo tade. - Nie.
Karl!
Počkaj. Tommy, pozri.
- Čo? - Sme tu.
Hej.
Hej, vidím to.
- Sme tu. - Pripravení?
- Hej, Tommy. - Už bolo načase, dopekla.
- Poďte za mnou. - Nabudúce musíš byť konštruktívnejší.
- Musíte ísť za mnou! - Dobre.
Nasledujte ma, dobre?
Ďakujem, zlatko.
Budeš v závete.
Díky, oci!
Môžeš ísť.
Dobre. Čakaj, Karl!
Dobre. Ideme!
Tu si bola, Mare?
Hej. Toto je jej budova. Bola na druhom poschodí, na konci.
- Bože, neznášam tieto miesta. - Fakt? Podľa mňa je to milé.
- Obesil by som sa. - Dan.
- Fakt? - Môj názor.
Ktorý film ste videli?
Mare, ktorý film ste videli?
Kto?
Ty a Colleen, keď si tu bola.
Nepamätám si. Bola na horory.
Na čo čakáme?
Otec s Karlom musia nájsť správcu. Asi má kľúče.
Tuším chcela pozerať niečo od Stephena Kinga
a ja na to:
Pamätáš si jej kamošov zo strednej?
- Tá rodina, pohrebníci. - Áno Lyncheovci.
Aj v mojej triede bol jeden.
Mali decko v každom ročníku. Mali tuším 11 detí.
Pamätáš si, keď strávila noc
v pohrebníctve s tým chalanom, ktorý bol v jej veku?
- Chris. - Hej, Chris.
Chris bol chutný.
Má aspoň o 8 rokov menej, ako ty.
Bol chutný.
Nie, nie. Chris bol v mojom ročníku. Bol to...
- Matt. - Hej, Matt, nie tak chutný.
- Prišli sme sem až z Kansasu. - Čo to robí?
Pokračuj. Späť k historke.
S Mattom...
Nemyslím, že spolu chodili,
boli len kamoši a pozval ju, aby prišla
do pohrebníctva... Mám pocit, že jedno z deciek tam vždy
muselo stráviť noc. Neviem prečo.
- Museli strážiť telá. - Rozprávam to ja?
- Hej, ale musíš to povedať správne. - Mali tam mŕtvoly?
Hej. Bolo to pohrebníctvo, jasné? Kde by asi, podľa teba, mali byť?
Veď o to tu ide.
Na poschodí mali malý byt.
Aby ste sa tam dostali, museli ste ísť cez kuchyňu, alebo mrazák,
kde držali telá až do pohrebu.
Boli v tom maličkom byte, pozerali film.
Colleen nevedela, čo je to za film.
Bol o kope tínedžerov, ktorí bývajú v starom dome vedľa cintorína.
- Noc živých mŕtvol. - Hej.
- Bože.
Čoraz viac sa bála a nakoniec Mattovi povedala:
"Musím ísť," a zdvihla sa a zbehla dolu.
- Tie telá, tie telá. - Mare, prestaň.
Totálne vydesená, vbehla do kuchyne
a narazila do jedného zo...
- Zo stolov, pojazdných lôžok. - Stoly a...
Bože, áno.
- A telo spadlo! - Mare...
Bože. Už si to pamätám.
Telo spadlo na zem. Hovorila mi to.
Nie, nespadlo na zem.
Bola si tam?
Aj mne povedala, že spadlo, Al.
Vôbec nespadlo.
Pokračuj. Čo sa stalo?
Nie. Nepoviem vám to.
Evidentne viete, čo sa stalo, takže...
- Prestaň. - No tak.
No tak, Al.
- Prestaň. - Dopovedz tú historku.
- Mare. - Takže,
ona...
Narazila do tela, to spadlo, ona začala kričať.
Bola polnoc. Naskočila do auta a celú cestu išla stovkou.
To je tak... Tak vtipné.
Koniec.
Je to vtipné.
- Mala rada strašidelné filmy. - To hej.
- Spusti okno. - Dobre.
Dobre, musím zapnúť... Počkaj.
- Myslel som, že odchádzaš. - Nie, musela som naštartovať.
- Čo sa deje? - Povedal, že máme prísť neskôr.
Prečo?
Musia to tam upratať, alebo tak.
Veď ideme len pre šaty a nejaké veci.
Prečo to musia najprv upratať?
Neviem. Asi tam niečo je.
Musia to upratať, alebo tak.
Uniká mi niečo?
Nechcú aby sme to videli, predtým, ako to upracú.
Dobre.
Kedy sa máme vrátiť?
O pár hodín.
- Bože. - Ježiši.
Dobre.
To je jedno.
Musím ísť za Tommym. Je naštvaný.
- Hej. - Ďakujem, Karl.
- V pohode, Dan? - Hej.
DEE'S DINER REŠTAURÁCIA
Nemáš nožničky na nechty?
Asi nie.
Neviem, na čo mám chuť.
- Čo mávate na raňajky? - Dobrý deň.
Dáte si niekto niečo na pitie, alebo našu kávu?
- Môžem poprosiť čierny čaj s mliekom? - Chladený?
Nie, horúci s mliekom.
Dobre. Ďalší?
- Kávu. - Kávu.
Aj ja si prosím kávu.
- Oci? - Niečo na pitie?
Ja...
- Diétnu kolu. - Hej.
Fajn, donesiem vám nápoje
a potom sa vrátim, aby som odpovedal na otázky.
Viete, čo si dáte?
- Sú na mňa príliš silné. - Dobre.
Zobuď sa.
Jeden čaj. Horúci.
Mlieko aj citrón, pre istotu.
- A káva pre dámy. - Super.
A ďalšia káva pre pána.
- Ďakujem. - A jedna diétna kola.
Nech sa páči.
- Máte otázky, alebo...? - Nie.
Raňajky sú vzadu. Podávame ich celý deň.
Dobre.
Môžem vám dať trocha viac času.
Netreba, objednáme si, nie?
- Hej. - Hej, ja si dám
praženicu z dvoch vajec.
Sú k nej pagáče a zemiaková placka, tenké hranolky, alebo tvaroh.
Dá si niekto môj pagáč?
- Daj si ho. Niekto ho zje. - Dám si ho.
- Aký si dáte toast? - Dám si pagáč.
Dostanete aj toast.
Chce niekto môj toast?
Hej, objednaj si ho. Dáme ho do stredu.
Dobre. Dám si aj toast.
Ja si dám tuniaka a tvaroh.
- Akú omáčku chcete? - Je tam aj omáčka?
Nie, nepotrebujem...
Máme ranč, modrý syr, Tisíc ostrovov, francúzsku a taliansku.
Dám si...
Ježiši.
- Ranč. - Ranč.
A pre vás, pani?
Celozrnný mafin, toastovaný.
- Pane? - Si na diéte?
- Máte jogurt? - Jogurt?
Nie, nemáme.
- Nemyslím si, že máme. - Dobre.
- Opýtam sa? - Nie.
Dám si... Tvaroh. Máte nejaké ovocie?
Myslíte ovocný pohár?
Nie, myslím jablko alebo banán.
Nemyslím.
Idem to overiť.
Čo si dáš, Karl?
Veď som už jedol na tom predchádzajúcom mieste.
Prepáčte, pane, žiadne ovocie.
- Dobre. - Dobre.
Tak len tvaroh.
- A pre vás? - Hej.
Dajte mi francúzsky toast.
So slaninou alebo klobásou?
- Klobásu. - Podlhovastú alebo oválnu?
Oválnu.
- Povedal, že teraz jedol. - Viem.
Prepáčte.
Mám to. Nech sa páči. Hej.
Ak budete ešte niečo potrebovať, volám sa Kurt.
Dobre, Kurt.
Ako v Za zvukov hudby.
A máme Liesla pri našom stole.
Vtipné.
- Čo je také vtipné? - To je jedno.
No tak.
Betty ich má v kabelke?
Teraz?
Presne ako mama.
Tommy, poď sem.
Bola to prekliata vec.
Dostali sme poštou balík, ktorý bol dosť ťažký.
Betty sa naňho pozrela a povedala:
"Čo, preboha?"
Nebola tam ani adresa odosielateľa.
Neotváraj tú prekliatu vec. Môže to byť bomba.
Povedal som jej, aby to otvorila.
Vyšli sme na zadnú terasu.
- Jasné, tam to bolo bezpečnejšie. - Hej.
Vnútri bolo veľa hodvábneho papiera.
- Coleen, je to tak vtipné, ako... - A je tam tehla!
- Čože? - Bože.
Tehla. Preto to bolo také ťažké, viete?
A vedľa tehly vidím chumáč blond vlasov.
- Áno. - A hovorím si:
"Čo, dopekla?
Čo, dopekla?"
A vytiahne odtiaľ hlavu bábiky
s modrými tieňmi na očiach.
Nevedela, čo sa, dopekla, deje.
Snažil som sa jej to vysvetliť.
Bolo to hrozne vtipné.
- Počkaj? Kto to Colleen poslal? - Tvoja mama.
Poslala jej to pred mesiacmi.
Nie, nie.
Colleen vždy mame dohovárala za to, že nič nevyhodí, jasné?
Mama mala kopu nekompletných bábik.
Tak ich zo žartu dala mojim dievčatám v škatuli na Vianoce.
A Colleen a dievčatá im odkrútili hlavy, namaľovali ich
a vrátili ich mame.
Veľmi sa jej to páčilo.
Nosila ich v kabelke.
Podľa mňa robili voodoo.
Presne!
- Prečo som také ja nedostal? - Je to babská vec.
Dostala to niekedy Vicky?
- Nie. To je choré. - Nie!
No tak, no tak. Buďme milé.
- Oci, neznášaš ju. - To nie je pravda.
Ste tvrdí.
Je ťažké byť outsider v tejto rodine.
Musím vám niečo oznámiť.
Môžem to rovno povedať teraz. Je úplne jedno kedy.
Je to pre mňa dosť ťažké v dome,
odkedy zomrela vaša mama.
Dosť ťažké sú slabé slová.
A Betty mi je veľmi dobrou a lojálnou priateľkou.
Tak sme sa dohodli,
že sa v máji zoberieme.
To je skvelé, oci.
Je to úžasné.
Betty je veľmi milá.
Hej a má tie hlavy bábik.
Niečo, ako...
Požehnanie zo záhrobia.
Ďakujem, Karl.
Ďakujem.
Keď sme všetci na jednej vlne, chcem vám niečo oznámiť.
Bože môj.
S Philippom
sme sa rozhodli adoptovať si dieťa.
- Bože. - To je skvelé.
Zasa budem teta malému bábätku.
Kedy sa to má stať?
Dali sme žiadosť na adopčnú agentúru
a minulý týždeň nám ju schválili.
- Colleen o tom vedela. - Veľmi by sa jej to páčilo.
- To je pravda. - Brutálne by sa teraz
- rehotala. - Že?
- Smiala by sa. - Betty s bábikami.
Dúfam, že si pripravený na veľa bezsenných nocí.
Ďakujem.
- Dobre. - Páči sa, oci.
Nie, Daniel.
Bože.
- Hej. - Áno.
- Ďakujem. - V pohode?
Možno niečo malé v obálke.
- Danny! - Hej?
Ideš so mnou, alebo s dievčatami?
Ja mám miesto v aute.
To je výborný nápad.
- Dan, nepôjdeš s Karlom? - Ide sa.
Poď, Dan.
Určite pôjde na drink.
Zapnem si pás. Prepáč, Karl.
- Počkaj kým odíde Karl. - Pripravení.
- Môžeš ísť, choď. - Nie, nie.
Počúvajte! Dan!
- Dan, čo to...? - Zastavuje taxík.
- Myslí si, že je v Manhattane. - Choď!
- Môžeš ísť. Choď! - No tak!
Zoženie taxík?
Myslí si, že je na javisku na Broadwayi?
Karl, počkaj!
Podľa mňa si ľudia uvedomujú, že preto ho každá diabolská sila,
hlavne liberáli, nenávidí.
Pretože je dobrý. Je dobrý.
Nie je ako tí, čo sa tvária ako: "Chcem pomôcť utečencom.
Chcem pomôcť rovnoprávnosti."
Tí ľudia vám budú hovoriť, akí sú dobrí...
- Nevadilo by ti? Vieš... - Nie. Je to v poriadku.
- Dobre. - Hej. Poznám ťa.
Vieš? Nie je to... Nie je to pekné.
- Bude snežiť. - Nie, to sú dažďové mraky.
- Naozaj? Dobre. - Hej, bude pršať.
Možno sa neskôr vyjasní, čo ty vieš?
- Trocha slnka. - Vieš, čo sa hovorí:
"Počasie sa mení každých päť minút."
Jasné.
Fajn.
Hej. Päť minút.
Potom sa zmení, že?
Takže,
budete mať bábätko, čo?
Hej.
Nechali ste si to na neskoro, nie?
Áno, to je pravda.
Ale radšej neskoro, ako nikdy.
- Presne to sme si povedali. - Hej.
- Gratulujem.
- Hej. - Je to milé.
Hej.
Ona...
Hej, Colleen by si to užila.
Vy s malým dieťaťom...
Viem.
Veľmi by sa jej to páčilo.
- Hej. - Vieš, čo mi povedala?
Povedala, že budeš skvelý otec.
Hej.
Neviem.
Ale budeš.
Veľmi sa teší.
Chce za nami chodiť, keď bude mať voľno.
To by mohlo byť výborné.
Hlavne, keď budem často v L.A.
Jasné.
Necháš ma v Brooklyne s novorodencom.
Viem. Ale rozprávali sme sa o tom.
Hej, ale počuj:
Keď budem mať vlastné dieťa, teba už vlastne nebudem potrebovať.
Môžeš nám len posielať šeky. Budeme v pohode. Hej.
Môžeš nás prísť pozrieť.
Bože.
Chlapci,
poďte sa zoznámiť s bábätkami.
Karl, Mare hovorí, že máme zastaviť.
- Prečo? - Neviem.
- Povedala, aby sme čo najskôr zastavili. - Dobre.
Pri ďalšom dome.
Čo tak...?
- Čo tak tu? - Hej.
Hej.
- Vychádza slnko. - Hovoril som ti.
Hovoril si o daždi.
- Povedal si, aby sme počkali päť minúť. - Jasné.
- Dopekla! - Dobre!
Takže...
- Potreboval som to. - Čo sa deje?
Dymí sa ti z auta.
Nerobíme nič iné, Mare.
Asi potrebuje doliať olej.
- Myslíš? - Hej.
Prečo ti manžel nekúpi nové auto?
- Toto je nové auto, Allie. - Aha.
Dopekla. Zoženieš mi olej?
- Jasné. Idem ho zohnať. - Ďakujem.
Chceš niečo jesť, Karl?
- Ide kupovať jedlo? - Myslím, že len žartovala.
- Oci. - Čo robíme?
Sme sami sebou.
Cítim sa ako v komunitnej divadelnej produkcii No Exit.
Huis Clos.
Presne tak. Vždy ma prekvapíš.
Človek si musí udržať tvár pred tými ľuďmi na pošte.
A mám veľa času na čítanie.
- Ideš dnu? - Kurva, nie.
Prepáč, oci, z auta sa začalo dymiť.
Prečo?
- Čo si si myslela...? - Treba vymeniť olej.
- Howard to mal urobiť. - Tu Phillipe. Vieš, čo robiť.
Prepáč.
Ahoj, Phillipe. Volal si mi.
Je tu hrozný signál. Práve som na teba myslel.
Len to. Chcel som vedieť, ako sa máš.
Zavolaj mi. Milujem ťa.
Maj sa.
Ako sa ti sedí s Karlom?
Prestaň.
- Prečo je vlastne tu? - Je to jej manžel.
Bol a ona ho opustila.
Asi dúfal, že sa dajú znova dokopy.
- To nehrozilo. - Nie?
- Žila v Alinej pivnici. - Viem.
Podľa mňa ani sama nevedela, čo hľadá, vieš?
Myslel som, že jej bolo lepšie.
Pamätáš si čo povedala mama potom, čo...? Po tej poslednej veci?
Nie. Čo?
Povedala: "Čakala som na to 20 rokov."
Mare, čo tu vôbec robila?
- Bola tu ako sestra na hosťovaní. - Viem, ale prečo tu?
Asi mala dobrý plat. Zamestnali ju na štyri mesiace.
- Neverím, že nechala psov s Karlom. - Nemohla ich doniesť k Allie.
Worf by ich roztrhal.
- Bože. - Tuším nás povolávajú.
Dobre.
- Dan, Mare. - Hej.
Môžete mi to zopakovať?
Hej, dobre.
Takže, veci o ktoré máme záujem
budú u patológa?
Patológ. Rozumiem, hej.
Potrebujem pero. Okamžite. Rýchlo mi zožeň pero.
- Dobre. - Musím si to napísať.
- Počkaj. - Čo potrebuješ, oci?
- Daj mi... - Pero. To potrebujem.
Napíšem to do telefónu.
- Tvoj telefón mi je nanič... - Môj iPhone.
...keď ja som tu a ty tam, že?
Čo je to za nezmy...? Prepáčte.
Dobre. Neurobím to hneď.
- Haló? - Mám pero!
- Karl, nepotrebujeme... - Tu je papier.
Dobre, vydrž.
- Čo to robíš? - Dávam si dolu rukavice.
Vidíš? Keby som použil iPhone...
Skoro si mi tým perom vypichol oko.
- Počúvam. - Môžeš urobiť niečo iné.
Buďte už konečne ticho.
- Suzanne Skeersová. - Suzanne.
Skeersová.
- Ako sa hláskuje Skeersová? - S-K-E-E-R-S-O-V-Á.
Môžete mi dať jej číslo?
- 753... Dobre, mám to. - Hej?
- 555... - 555...
- Hej, 04... - 04.
08. Dobre, mám to. Môžete mi ešte niečo povedať?
- Som späť! - Takto...
Mám olej.
- Čo sa stalo? - Haló?
- Čo? "Nie," čo?
Chceš Skeersovej zavolať teraz?
Hej, zavolajme jej.
- Pripravený? - Aké je to číslo?
- Je to 1... - 753-555-0408.
- 753... - 555 0408.
- 555... - 555...
- 04. - 0408.
04...
- 08. - 08.
Je od toho telefónu závislý, alebo tak.
Už ťa nepotrebujem... Tvoje inštinkty.
- Si v poriadku, oci? - Nič mi nie je, zlatko.
To si ty.
Hej, neboj sa o mňa.
Sme na tom dobre.
Ja neviem.
- Potreboval ženu. - Čo sa deje?
- Potreboval číslo. - Čo to robíš?
Bol tam výpredaj ozdôb na Vďakyvzdanie.
Neodolala som. A žrádlo pre psov.
To chceš vláčiť lietadlom?
Worf je veľký chlapec. Veľa žerie. Bolo to zlacnené. Nemám veľa peňazí.
Doplatíš to za extra batožinu.
To mi nenapadlo.
Mám susedku so psom.
- Môžem jej to dať. - Doriti.
Alebo si to môžeme chrumkať v aute.
Dobre, oci, sme pripravení.
- Je pripravená. Nemáš za čo. - Ďakujem, Karl, veľmi si to vážim.
Vrátil si tam uzáver, Karl?
- Kam ideme? Vie to niekto? - Vrátil som tam uzáver.
- Haló? - Môžeš ísť so mnou.
- S kým som? - Dan, sadaj do auta! Do hociktorého!
Mal by som...?
Ahoj, oci.
Nie, oci, to nepôjde.
Ak sa obáva, že ju uvidia, ako s nami hovorí,
nenasadneme do jedného z našich áut?
Hej, ako za starých čias.
Dobre, hej.
Dobre, maj sa.
- Bože. - Hej, ďakujem za pomoc.
Dan, naozaj?
Hej, musím to dokumentovať.
- Presne, ako keď sme boli malí. - Maratónové výlety na Floridu.
Čo?
Len...
- Oci? - S kým to hovorí Tommy?
Je to vtipné. Tvári sa, že neznáša všetko moderné, ale pozri naňho.
Mame nikdy nedovolil naučiť sa počítač.
Pozeral jej cez plece a opravoval ju
ešte predtým, ako sa niečoho dotkla.
- Nakoniec to vzdala. - Hej, ona bola viac na ľudí.
Toto by ju zabilo.
Som rada, že sa toho nedožila.
Hej.
- Niektoré veci tak vypália. - Máš tam nohu? Dobre.
Máš tam nohu? Dobre.
- Dobrý. - Dobrý.
- Dobrý, som Tommy O'Connor.
Ste Suzanne?
Dobrý, pan O'Connor. Áno, som Sue.
- Sue. Myslel som, že Suzanne. - Nie, Sue je fajn.
Môžete mi hovoriť Sue.
Fajn, takže najskôr by som s vami chcel hovoriť o...
- Nemôžem s vami hovoriť. - Ako?
Z právneho hľadiska mám hovoriť s manželom.
Ja som manžel. Som Karl.
Výborne. Ak chcete,
môžete mi dovoliť, aby som hovorila s rodinou. Ale je to na vás.
Je to v poriadku. Môžete hovoriť so všetkými.
Dobre, toto sme našli.
Predmety boli zozbierané rôznymi spôsobmi,
v závislosti od toho, kto prišiel prvý, a kto našiel telo.
Dobre, kľúče od auta. To je fajn.
- Je tam retiazka? - Bože.
- Aká retiazka? - Mamina obrúčka.
Nevidím ju tu.
Retiazku si nepamätám, ale napríklad polícia
- si vzala list a pár iných vecí. - List?
Ja o žiadnom liste neviem.
Detektív mi to spomenul. Len neviem, aký to bol list.
Ako som povedala, niektoré veci nespadajú pod nás.
Musíte si to doriešiť s políciou.
Oci, čo s tým má polícia?
Pretože teraz prvý krát počujem o tom... O tom liste.
Karl, nikto o tom nevedel.
- Váš otec vedel. - Otec?
Vydrž, Allie!
Nechcel som o tom hovoriť, kým som nezistil viac.
Netreba robiť unáhlené závery.
To neviem. Mala depresie a zanechala list.
Neviem aké iné závery sa z toho dajú robiť.
To nevieme, Karl.
Hovorila som s ňou v pondelok. Bola vystresovaná a unavená.
Majú 14-hodinové služby. Mala novú prácu.
Je tam veľa faktorov.
- Myslím... - Dobre.
Ale vieme, že to nebola nehoda.
Sue, môžeme sa porozprávať v súkromí?
Prepáčte, to nemôžem.
Dobre.
Viem, že rozmýšľame nad tým,
aké udalosti k tomu smerovali.
A nevieme to.
Neviem ani to, kde momentálne je.
Podľa našich pravidiel
ju po pitve previezli do márnice
a čaká na kremáciu.
Bože.
Bude telo vystavené?
To je policajná procedúra, takže, neviem.
- Hej. - No...
Ja to telo nechcem vidieť...
Nemyslím, že by to chcela.
Dobre.
Toto je pitevná správa. Asi ju mám dať vám, pane.
Správa je dosť technická.
Ak máte záujem, poviem vám, čo som zistila.
- Rád by som to vedel. - Dan.
Dobre.
Dan.
Ukážeš mi tú kabelku, Karl?
Hej.
Sekundu.
Telo našiel James Dunnant.
Bol správcom budovy
a deň predtým jej skúšal volať kvôli nájomnému.
Nájomné sa platilo týždenne a ona už meškala.
Neviem, koľko týždňov. Dva alebo tri.
V každom prípade jej dal deň predtým pod dvere odkaz
a potom tam išiel osobne.
Povedal, že zaklopal a čakal
a po pár minútach vstúpil do bytu.
Byt bol v hroznom stave.
Rastlina bola zhodená a blokovala mu cestu.
Pri kuchynskom umývadle zbadal niečo, ako krv.
V obývačke si všimol niekoľko prázdnych fliaš od alkoholu
a rôzne inštrumenty.
Potom išiel do spálne, ktorá bola prázdna, okrem skrinky
a uvidel krv na stene a na deke, pokrývajúcej posteľ.
Našiel ju v kúpeľni.
Skončila tam, na dlážke pri sprche.
Keď som tam prišla, zobrala som jej osobné veci
a dala som ich detektívovi.
V kúpeľni som si všimla fľašu whiskey, ktorá bola takmer prázdna.
Našla som aj prázdnu fľaštičku liekov na spanie.
Na oboch zápästiach mala horizontálne rezy.
Narezala aj žilu, ktorá sa nachádza v lakti.
Myslím, že to bol súhrn faktorov,
od liekov, po alkohol až po stratu krvi.
Nie je na nás, aby sme hľadali motív, ale klasifikovali, čo nájdeme.
Ale musím povedať, že v tomto prípade
išlo o niekoho, kto bol odhodlaný zomrieť.
Neviem, či vám to pomôže.
Danny.
Mali by sme si ich nechať?
Mare, sú to len zemiakové lupienky.
Nemusíme si ich nechať.
Viem, ale rozmýšľala som, že možno boli poslednou vecou, ktorú jedla.
Nemali by sme si ich nechať?
Hej.
Porozmýšľame nad tým.
Ježiši.
- Čo to robíš? - Snažím sa to tu zobytniť.
Koľko krát tu zatieklo?
Chudáci nemajú na výber.
Nikto ti nekázal opustiť skvelého manžela.
To kreslo mám od mamy a otca.
Otec mal vyhadzovaciu mániu a zachránila som ju.
A čo vikingská loď?
Na ňu som nebola dosť rýchla.
Tá bola najlepšia. Zbožňovala som ju. Mala viac ako dva metre.
Pamätám si ako visela nad krbom v prvom dome.
Pamätáš si ho vôbec?
Si zdrogovaná?
V tom dome som mala traumu. Prvý krát som sa v ňom opila.
To nie je možné. Mala si asi 11, keď sme sa odsťahovali.
Presne o tom hovorím.
Máš tu tabletky na spanie?
Nie.
Čo?
Tie, čo mi zaberajú sa nedajú kúpiť bez predpisu.
A nepredpíšu mi ich, pretože sa mi nedá veriť.
Nevedela by si zohnať recept?
Som stále
tak strašne unavená.
Tu si oddýchneš.
Poď!
V týchto topánkach neviem utekať.
Colleen!
Kam si išla?
Doriti.
Vydesila si ma, dievčatko.
Poď.
Nemyslel som to tak, ako si to počula.
Sama si povedala, že nie si spokojný so svojou váhou.
Len som s tebou súhlasil.
Musíš tie veci schmatnúť a hodiť ich o zem.
- Viem, oci. - Vieš.
Aj ja som mal miestami depresie,
alebo ako to nazvať.
Musíš byť disciplinovaná.
Colleen má kontrolu.
Musíš ovládať svoju myseľ.
Sústrediť sa na svetlo.
Dobre.
Oci?
- Oci? - Hej?
Takže...
Rozmýšľam nad šokovou terapiou.
Pre Boha živého.
Koľko to bude stáť?
Dopekla.
- Čo sa deje, oci? - Vybil sa mi.
Nemáš tu nabíjačku?
Nie, dopekla.
Pozri sa okolo seba. Je tu kopa nabíjačiek.
Coleen využila asi každú zásuvku.
Len si na chvíľku sadnem.
Bože.
Mali by sme si pohnúť.
- Zvládam to, zvládam to. - Dobre.
Ja...
Dám tieto veci do Karlovho auta.
Chcú, aby sme zaplatili nájomné!
Nemyslel to zle. Len si robí svoju prácu.
- Svoju prácu? - Nechcel ťa nahnevať.
- Vyčkáva, ako sup. - Ježiši.
Čaká, kedy bude môcť zaútočiť.
Chce, aby sme zaplatili posraté nájomné!
- Minútku. - Čo sa deje?
Ten chlapík, ten správca.
Hej, pýta ďalšie peniaze?
Ten chlap spredu?
Neviem, ako sa volá.
Počkaj. Má účet? Má nejaké záznamy?
Ako to mám vedieť?
Celé predpoludnie tu s Karlom zbierame veci mojej mŕtvej dcéry.
A potom príde ten debil a máva mi pred tvárou papierom.
- Oci. - Čo?
Poďme sa s ním porozprávať. Poďme za ním my dvaja.
Mare, nie, nie. Ten chlap sem nepríde.
Všetci ste naštvaní na nesprávnu osobu!
Nechaj to.
Všetci sa zbytočne hecujete!
Zrejme mu nezaplatila!
Nikdy nebola dobrá s peniazmi.
O čom to hovoríš? O čom to, kurva, hovoríš?
Hej!
Prepáčte! S peniazmi bola puntičkárska.
Videl som jej účet. Nebolo na ňom nič.
Čo ťa do jej účtov?
- Som jej manžel. Mám práva. - Nechala ťa. Nemáš práva.
Chcela sa s tebou rozviesť.
Netuším, aké práva ti to dáva!
- Pozor na ústa! - Pane!
Nechajte ma! Allie, podpor ma.
Naozaj si nemyslím, že by sa k tebe vrátila.
Jej šialená psychologička jej kázala odísť.
- Keby nebolo jej, neopustila by ma. - Bola nešťastná.
Ako to viete?
Viem to, pretože som tu bola pred dvoma týždňami.
Rozprávali sme sa o všetkom. Chcela si dať život do poriadku.
Nechcela sa k tebe vrátiť.
Vlastne mi povedala, že sa chce rozviesť.
Takže teraz sa proti mne spájate. Táto rodina vždy drží spolu.
Ani jeden z vás jej nepovedal, aby sa ku mne vrátila!
Nemá sa to robiť v manželstve? Pracovať na tom?
Prečo si myslíte, že som tu?
Bola to moja žena!
- Moja žena. - Karl...
- Celé toto... - Nikto sa proti tebe nespája.
Ale áno. Ste ako gang.
Ty...
Pamätáš si, keď ťa na letisku predbehol ten chlapík, Mare,
a ako sme naňho vyskočili?
- Áno. - Vtipné.
Kto tam bol? Mama.
Colleen.
Pamätáš si to?
- Hej. - Pamätáš?
Išla za tým chlapom, postavila sa pred neho.
"Vráťte sa do rady!"
Kde je Karl?
Asi utiekol.
Konečne.
No tak.
Myslím, že sa musíš Karlovi ospravedlniť.
Za čo?
Je rozhodený.
Všetci sme rozhodení.
Viem, ale on je jej muž.
A ja som jej brat.
Poznal som ju dlhšie.
Všetko, čo som povedal, som myslel vážne. Neospravedlním sa.
Fajn. Dobre.
Vlastne je mi to už jedno.
Choď.
Dobre.
Mare.
Či sa stalo s mojim gangom?
Chceš diétne, alebo s maslom?
No tak, taká otázka existuje?
Robím si srandu. Poznám ťa. Cholesterol v miske.
Áno.
O koľkej je zajtra tá vec s realiťákom?
O 11:00.
Tak si môžem pospať.
Som to najšťastnejšie dievča na svete.
Na čo sa pozeráš?
Na teba.
Prestaň! Snažím sa pozerať film.
Milujem ťa.
- Prepáč, Danny. - Nič sa nedeje.
- Počúvajte. - Hej?
Dostal som sa k telefónu Colleen.
Prešiel som si ho.
Pozrite na toto.
Každý hovor je od nás.
Hej.
Príde aj Karl?
Nie. Vrátil sa do hotela.
Čoskoro príde jeho brat a chcel ho tam počkať.
Ako sa má?
Karl?
Nie. Sean.
No...
Hej...
Asi sa má fajn.
Je mu ľúto, že nemohol prísť.
Vicky mu nedovolila odísť.
Veď vieme aká je.
Šibnutá.
Volal mi detektív.
Museli dotiahnuť detaily, aby mohli prípad uzavrieť.
Ale že ho uzavrie ako náhodné...
Náhodné predávkovanie.
Takže...
Dospeli k záveru, že to bolo náhodné predávkovanie,
alebo to len nazvú náhodné predávkovanie?
O čo ti ide?
Nie, dáva to zmysel.
Nemyslím, že sa...
Myslím,
že to bolo vo chvíli, keď všetko vyzeralo zúfalo.
- Hej. Vymklo sa jej to z rúk. - Hej.
Ja...
Nemyslím, že si niekedy predstavovala, že sa to skončí tak,
ako sa to skončilo.
Je dôležité, aby nám bolo jasné...
Len...
Nemyslím si, že treba zahmlievať.
Dan.
Niekto nepozná celý príbeh.
Nevieme, čo sa skutočne stalo.
Rozumiem, ale vzhľadom na jej históriu,
je dosť jasné, čo sa stalo. Pamätáte si...? Čo to bolo?
Ten február, keď zomierala mama?
Nie, to bolo iné.
Bol to výkrik o pomoc.
Hej, dobre. Ale toto.
Bolo iné.
Bola to nehoda.
- To povedali, že otec? - Hej, hej.
Náhodné predávkovanie.
Čo znamená, že ju môžeme pochovať s vašou mamou.
Jasné.
Nie, chápem.
Zistili, čo bolo v tom liste?
Dobre, Dan.
Čo v ňom bolo?
- Čo? - Čo bolo v tom liste?
Dopekla, Dan.
Myslím, že je dôležité, aby sme boli voči sebe úprimní.
- Hej. - Povedali, komu bol adresovaný?
Myslím tým,
či bol pre Karla?
Nie, nebol pre Karla.
Tak pre koho bol?
Pre nás?
Dopekla.
- Dan, komu bol adresovaný? - Neviem. Nevidel som ho.
Takže...
Otec.
Čo?
Pre koho bol ten list?
Bože.
Bol pre psov.
Pre jej psov.
Povedala, že jej je to ľúto.
To je všetko.
Bože.
Kurva!
Tak nerozprávaj.
- Buď ticho. - Prepáč.
Také nechcem, rozumieš?
- Prepáč, oci, prepáč. - Nechaj si to pre seba.
Neverím.
Napísala list svojim psom?
Veď to je...
To je šiši.
Nie?
Kto nechá list na rozlúčku pre psov?
Mala ich veľmi rada.
Ste banda šialencov.
Musíme prediskutovať ešte jednu vec.
O deň alebo dva ju spália.
Chcela by som trocha z jej vlasov.
- Aj ja. - Aj ja.
- Dajte pokoj. - Oci.
- Je tak trochu morbídne... - Oci.
- Neviem, či presvedčím... - Oci!
- Čo? - To nie je požiadavka.
- Dobre. Máte vybraté? - Hej.
Hamburger.
Sean!
Nech sa tá párty začne!
- Sean! - Ahoj.
Ako sa máš?
- Moja inklinácia. - Bola samo-vydaná.
Pekné. Veľmi pekné.
Počúvaj, pamätáš si na tú fotku?
- Na akú? - Na tvojej posteli.
Myslíš vtedy, keď sme boli u Mare?
Geoffov pohreb.
- Boli sme všetci na posteli. - Hej.
Otec sa snažil písať svoj prejav na pohreb
- a chcel nám ho prečítať. - A mama ho stále prerušovala.
Bože. Hovorí sa tomu "Mamus Interruptus".
Snažil som sa byť vážny a stále ste ma prerušovali.
Mama opakovala: " Tom. Tom.
- Moje bábätká. Bože, Tom." - To som od nej počul veľa krát.
- Ty si všetko nahrával. - Hej.
- Nemal si kameru? - Ale áno!
Vedel som, že je zapnutá. Chcel si byť nenápadný.
- Nevidel si, ako sa kamera hýbe. - Videl som ju.
Potom začali všetci prichádzať. Pamätáš, Karl?
- Hej. - Asi hľadali Colleen.
- Nie, mala moju peňaženku. - Hej.
Že?
- Kto to fotil? - Danny.
- Pamätám si to. - Nie. Nie.
Bola to Judy. Mojim telefónom.
Judy.
- Nie, posteľ bola plná! - Judy.
Bola plná! Bolo na nej tak 16 ľudí.
- Máš ešte tú fotku? - Hej.
- Počet rastie. - Bola vo filme na maminu počesť.
Potom prišiel Philippe a v podstate skočil na posteľ.
Prišiel Philippe.
Aha, Phillipe.
Chýba mi.
Škoda, že tu nie je.
- Dan, zavolaj mu. - Nie.
Áno, zavolaj.
- Zavolaj mu. - Zavolaj.
- No tak. - Zavolaj.
Phillipe!
Nevykrikujte toľko!
- Vyrazia nás odtiaľto! - Nie, sme tu jediní hostia, Tom!
- Naozaj? - No tak, Dan.
Bože, prestaňte!
- Neviem, čo je s ním. - Len mu zavolaj.
V New Yorku je dvojhodinový posun. Kde to vôbec sme?
- Hej. - Veď ani neviem, kde sme.
Haló.
- Haló. - Daj mi ten telefón.
- Haló? - Nie, nie. Moje.
- Znie to ako párty. - Phillipe.
- Ahoj.. - Chýbaš nám.
Škoda že tu nie si.
Aj vy mi chýbate, ale niekto sa musel postarať o psa.
To je blbosť. Vieš, že so psami môžeš letieť.
Bojíš sa nás.
Phillipe!
Ahoj, Phillipe!
- Karl! - Ahoj, Karl.
Naozaj je to Karl.
- Ja viem. - Ako sa máš?
- Nespoznal by si ho. - Kde ste?
- Ahoj. - Nie, nie.
Všetci sú v mojej izbe.
Zasa máme s Danom spoločnú izbu.
- Ako za starých čias. - Bez poschodových postelí.
Práve som prišiel z Minneapolisu.
Prídem sem a moju izbu obsadili
totálni šialenci.
- Celá rodina! - Hej. Znie to divoko.
Vráť mi môj telefón. Dáš mi ho, prosím?
Vrátite mi môj telefón? Môžete mi vrátiť ten telefón?
Vážne, kedy prídeš do Kansasu?
Pletie sa ti jazyk?
- Je opitá. - Nie.
Je hotová.
Je rovnaká ako mama. Jeden pohár vína a je hotová.
Mamu z toho vynechaj.
Never ani slovu.
Karl chytaj!
No tak.
Daj mi ten telefón. Vráť mi ho.
- Karl, Karl! - Čo?
- Vráť mi telefón. - Nemám ho!
Kto ho má? Oci!
Oci, prosím daj mi môj... Dopekla!
- Hej. - Mare!
- Karl! - Prestaňte.
- Doprdele! - Horúci zemiak.
Bože!
- Spamätajte sa! - Zlatko.
Haló?
Dan?
Bože môj.
On je teraz najmladší.
Hej.
Ježiši, máš pravdu.
- Ahoj. - Ahoj.
Ako sa máš?
- Hej, Dan. - Vieš...
- To je tvoj song. - Dnes som na teba myslel.
- Musíš spievať! Karl, daj to hlasnejšie. - Mare, nie.
Nechce.
Danny, no tak, musíš spievať!
Mare, telefonujem s Phillipom.
Danny, musíš spievať!
No tak, Dan.
Colleen by sa to páčilo.
- Nechcem spievať. - No tak!
- Sean, no tak! - Dobre.
Sean, nie, nie.
Sean, no tak!
No tak.
-Poďte, pomôžte mi. - Nie. Bože!
Ježiši. Snažím sa hovoriť s Phillipom.
- Nechce spievať. - Nie som cvičený tuleň!
- No tak, Dan. Čo sa deje? - Nechcem spievať!
No tak, no tak!
Nechcem spievať!
Bože, ľudia.
- Danny, Danny! - Nechcem spievať, kurva!
Sklapnite, kurva!
- Haló? - Bože.
- Hej. - Čo sa deje?
Ježiši, Dan, len sa bavíme.
Nie som cvičená opica! Dobre? Nemôžem...
Nemôžem to robiť na pokyn!
Je to...
Bože.
Hej.
Hej, ja viem.
Hej.
Áno, zlatko.
Vypusti to von. Ja viem.
Hej.
Ja viem.
Daj to zo seba von.
Ja viem.
Viem.
Ahoj, Phillipe.
Je v poriadku?
Hej, je.
Bol to ťažký deň, vieš?
Zavolá ti neskôr.
Hej. Vieš, kde budem.
- Dobre. - Vďaka.
Leener mi zvykla hovoriť, ako ju Dan týral, keď boli malí.
- Výborné načasovanie, Karl. - Hej.
Zvykol ležať pod jej postieľkou.
A potom jej stiahol perinku, veľmi pomaly, aby plakala.
A potom bežal do svojej izby a potom...
Mama tam prišla a opýtala sa:
"Čo sa deje, Colleen?"
Kedy to bolo?
Nevieš z toho ani polovicu.
A nechcem, aby si mi to povedala teraz.
Dobre.
Je to tak vtipné.
Bola decko, keď som išiel na výšku. Akoby som ju nepoznal.
- Bola maličká. - Poznal si ju.
Zmeškal som jej detstvo.
Keď sme konečne spolu začali tráviť čas bola taká...
Švihnutá?
- Allie. - Je to pravda.
Je to taká pravda!
Bola taká bláznivá.
Bola jedinečná.
Jedinečná.
A bola...
Bola vtipná a bolo to s ňou ťažké.
A bola veľmi, veľmi múdra.
A taká silná.
A taká milujúca.
Hej. Všetko to a ešte viac.
Možno len rozmýšľam nad tým,
koľko som s ňou strávil času, viete?
To je jedno, Sean.
Keď si bol s ňou, bolo to, akoby neprešiel žiaden čas.
Hej.
Asi áno.
Hej.
Otec spí.
Bol to dlhý deň.
Hej.
Mysleli sme si, že si takmer superčlovek.
Ale teraz sa mi otvorili oči
a vidím ťa takého, aký si.
Doriti. Čo je?
"Píšeš o umení, ale nič o ňom nevieš.
Tvoje knihy, ktoré som obdivoval, nie..."
Prestaň! Nedávaj mi tak veľa. Daj mi len prvú vetu.
Ale nevedel si to.
Nehovor me veľa. Daj mi len prvé slovo.
Prepáč, ale nedostala som inštrukcie, ako nájsť bratovi prácu.
Stojí v nich: "Buď milá. Neunáhli to. A daj mi niečo, čoho sa chytím."
Fajn, ale už chápem, prečo s tebou nechce Philippe cvičiť.
Dobre, poďme od začiatku.
- Pomôžeš mi? - Povedal si, aby som ti nedala veľa.
- Ale musíš mi dať niečo! - Fajn. Dobre.
"Mysleli sme si, že si takmer superčlovek.
Ale teraz sa mi otvorili oči."
Je to hrozné.
No dovoľ, je to Čechov. Bože, si horšia, ako mama.
Predcvičovala s tebou?
Bola emotívna. Vstala. Začala to hrať.
Každej postave dala iný prízvuk.
Bože! Mám to vypnúť?
- Nie. - Dobre, dobre.
- Preskočím. - Dobre. Hej.
- Otoč tú stranu. - Dobre, dobre.
- Dobre. - Dobre.
Dobre.
Nebudem ticho!
Ešte som neskončil!
Zničil si mi život. Nežil som! Nežil som!
- Colleen, teraz ty. Ideš! - Nemôžem!
Neviem držať kameru a odpovedať ti a kontrolovať ťa. Doriti!
No tak. Musíme to urobiť. Zajtra to musím poslať.
Trčím tu v blbej Virginii
so všetkými tými republikánmi a golfovými ihriskami!
Keď to bude počuť otec, tak príde.
A povie: "Prečo ste stále hore?"
Dopekla!
- Nie, nezvládam to. - Prečo?
- Idem spať. Nemôžem. Dobrú noc. - Nie, nie.
- Mama tuším urobila nejaký mix. - Nie, nehovor o tom.
Všetko to zjem. Nie!
Nie, dobrú noc. Dobrú.
Trapko!
Dan.
Lúzer!
Ahoj, Dan.
Zjem všetko to jedlo.
Myslela som si, že si takmer superčlovek.
Ale otvorili sa mi oči.
Vidíme sa ráno.
NA PAMIATKU KATHLEEN O'HARE DOSTEROVEJ
VITAJTE V COLUMBII
Preklad titulkov: Agata Stanekova