Vi skal vist derhen. Er det her?
Hej!
Han er nok i gang med morgenmadsbuffeten.
Nej.
Fint.
Nå ...
- Hvad skal vi? - Vi skal spise morgenmad.
Hvorfor?
Karl har overnattet her, så vi mødes her.
Hvor er far? Er han kommet?
Hvem tror du, vi har snakket med?
Det ved jeg ...
Der er han.
Hvordan har han det?
Jeg ved ikke, hvorfor han absolut ville køre.
Han gider ikke bruge sit høreapparat.
- Han har ikke sovet i flere dage. - Der er 14 grader i Chicago.
Minus 11 her.
- Okay, far. - Forklar mig lige det.
- Vi kan ikke høre dig. - Undskyld.
Tak.
- Hvordan går det? - Hej, far!
Ja, ja, ja!
Er han oppe?
Ja! Det er han i den grad. Hvornår kom du hjem?
Omkring klokken 5.
Klokken 5. Ved daggry.
- Kommer I ind? - Ja.
- Kom. - Okay!
De har ...
Hvad har de? Øjeblik. Jeg kan ikke høre dig.
Vent lige. Bilen ... Godt.
Hvad har de, far?
De har en skøn buffet.
Der er alt det, man kan spise.
Karl er i gang med tredje vaffel.
- Mums, mums. - Ja.
Velkommen.
Hej, far.
Jeg ved ikke helt, om jeg er klar.
Okay.
Kom, far.
- Vi ses. - Du skal med ind.
Jep.
Hvad?
Det var godt, du kom.
- Selvfølgelig. - Ja.
Hej! Karl!
- Hej, Al. - Hej.
Hej.
- Hvordan går det? - Godt.
Hej, Karl.
Hvordan har du det?
- Hvordan skal jeg have det? - Ja.
- Hej. - Hej.
En vaffel?
Nej. Nej. Men ellers tak.
Se, de har valgt at vise højrefløjspropaganda.
- Det er Karls foretrukne. - Jeg ved det.
- Jeg ser den også. - Nej da.
Jo. Det er oplysning, Dan.
Hvem snakker han med?
Han har altid gang i noget.
- Danny! - Ja?
Kom her.
- Gider du? - Nej. Han kalder på dig.
Af sted, mester.
- Ja? - Sig til Karl, han skal komme.
- Karl. - Frisk.
Du skal snakke med en eller anden.
- Hvem? - Det fortæller han ikke mig.
Jeg passer vaflen, Karl.
- Tak. - Det klarer jeg.
Jeg ved det.
Jeg skal dyrke yoga i dag.
Jeg kommer til at tage to kilo på i weekenden.
Vi er ikke i Kansas længere.
Nej, vi er i Missouri.
Ja.
Jeg forstår det ikke. Har jeg som hendes far -
- ikke noget at sige?
Sikke da noget sludder.
Du får hendes mand!
Hallo?
Det er jeg.
- "Mig". - Det er mig.
Øjeblik.
- "Jeg, mig ..." - Hallo?
Godt.
Kriminalbetjent Franchetti?
Det er Karl Mueller.
OPLEV SMUKKE COLUMBIA MISSOURI
Nej, han er hendes far.
"Dette sted har ligget nummer to -
- over de bedste steder af bo.
Men det har ikke været i top-100 -
- siden 2006." - Okay. Farvel.
Han sagde, vi ikke må se liget.
I øvrigt så ...
...talte jeg med ...
Ham fyren fra boligkomplekset.
Vi må gerne kigge forbi ...
... så ...
Så viser han os hen til lejligheden.
Jamen ...
Hvornår var det?
Jeg har ringet forgæves hele morgenen.
Jeg ringede til ham, mens jeg ventede på jer.
Okay. Lort.
Jeg ...
- Jeg henter vaflen. - Ja.
Hvorfor kan vi ikke bare mødes ved lejligheden?
Fordi så ville han ikke have noget at lave.
- Ja, det er faktisk meget ... - Ja.
Kan vi stoppe og købe te?
De havde kun elendig kaffe derinde.
De havde te. Havde de ikke, Al?
Det var jo Lipton's.
- Hun skal lige låse op. - Tak.
Ja.
Grin du bare.
Jeg overlever ikke herude på bøhlandet.
Hvad mener du? Du er født her.
- I Kansas City. - Det er stadig Missouri.
- Og jeg rejste væk. - Du var to år.
Og meget stædig.
Er der ikke en Starbucks? Ligger de ikke overalt?
Er det ikke et lovkrav?
Jeg tror altså ikke, vi må gøre nogen ophold, Daniel.
Der er Karl.
Det er ikke Karl.
Er det ikke?
Nej, den er grå. Hans er en sort familiebil.
- Hvornår talte I sidst med hende? - Mig?
Jer begge to.
Nu kommer Karl.
I følger bare efter mig, ikke?
Ja, ja, men ikke endnu.
- Karl! Karl! - Vent!
Hvad er der?
- Kom tilbage, Karl! - Jeg kommer.
Du godeste.
- Ja? - Vi skal lige vente på far.
- Hvor er han? - Var I ikke sammen?
Nej.
Holdt han ikke ved siden af dig?
- Jeg ved ikke, hvor han holder. - Vi må vente.
Han holder omme bagved.
Omme bagved.
- Okay, okay. - Nu kommer han.
Der er han.
Sådan har jeg aldrig set ham køre.
- Ingen panik. - Slap af!
Hej, far.
- I følger efter os, ikke? - Nemlig. Nu ...
Pas på bilen, for pokker!
Kors!
Det skal nok gå.
Så kører vi.
Hvad tænker du på, din klovn?
- Jeg kender vejen! - Nå, du kender vejen!
Ligesom du kender til livet!
Kom så, kør forrest!
- Jeg tager sele på. - Hvor svært kan det være?
- Hvorfor stopper han? - Der er en bil.
Ja, men hun giver plads.
Hvad fanden venter du på?
Gud bruger ægteskabet til at illustrere -
- sin glæde ved at se folk blive en del af fællesskabet.
Matthæusevangeliet 22, 29.
En kristent ægteskab er det reneste billede -
- på Jorden af forholdet mellem Kristus og kirk ...
For fanden.
Fandens også.
Tommy. Ja.
Jeg har lige opdaget det.
Ja. Undskyld.
Hvor langt væk er I?
Jeg holder ind til siden.
Jeg venter og kører igen, når jeg kan se jer.
Okay, hej.
For fanden da også.
Okay.
- Hvor skulle jeg vide det fra? - Det kunne du ikke.
Du sagde, det kun var en nat.
Jeg vidste ikke -
- at mor skulle i kemo igen.
Kan jeg ikke sætte dig af ved hospitalet -
- tage hjem -
- og få min søster til at passe hundene?
Og så henter jeg dig.
De kan ikke lide hende.
Hvorfor skal det være så besværligt?
- Hvad skal jeg ellers sige? - Ikke noget. Det er jo min skyld.
Jeg troede sgu, du ville køre over for rødt hele vejen.
- Undskyld, Tommy. - Fandeme ja.
Nu holder vi jo alligevel stille, og Danny vil gerne have kaffe.
Spørg mig ikke hvorfor.
Jeg standser det første sted, og du følger efter.
- Okay. - Og hold for rødt!
Det skal jeg nok.
For helvede, mand!
Vil I have noget?
- Nej. - Nej tak, far.
Jeg har fået hovedpine af al den koffein.
Jeg vil gerne have en donut.
Ja, ja, fint.
Har du ikke lige spist?
Han spurgte jo.
Tak, min ven.
Jeg skal have te. Vil du have noget?
- Køb en kaffe til mig. - Okay.
Drikker du ikke kaffe mere?
Nej. Det er på grund af mavesyren.
Okay. Jeg skal lige snakke med dig.
Kriminalbetjent Franchetti ringede.
- Okay. - Ja.
Så ...
Jeg har ikke sagt noget til pigerne.
Eller Karl.
Jeg vil bare have flest muligt oplysninger.
- Ja, så ... - Forstår du det?
Han siger, at jeg ikke kan ...
... få den ...
... fordi jeg ikke er hendes mand.
Men han ringede jo til dig.
Jeg ved ikke, hvad der står.
Men Karl skal bare ikke læse den -
- hvad det end er.
Okay.
Det er et brev.
Kan du ikke ringe?
Han siger, jeg ikke må få brevet ...
... fordi den indgår i ...
I en efterforskning.
Men han sagde, at han måske kan ...
... læse noget af den op for mig.
Jeg ved sgu ikke, hvad der står.
Jeg vil ikke have, at nogen bliver såret.
Det kommer ikke bag på mig, far.
Jeg vidste, hvad det var, så snart du ringede.
Indtil jeg ved det ...
Jeg vil ikke gå og forestille mig noget.
Det er ret indlysende.
Hun ...
Nej, nej, nej.
Okay?
Vi to ved ikke noget.
Køb en kaffe til mig.
Og køb en donut til Karl.
Jeg vil gerne bede om ...
... en kop te.
Sort te med mælk ved siden af. Eller bare kom den i.
En kaffe. Og sådan en.
Jeg troede, I var faldet i.
Ja, men nu skal vi af sted.
Vi skulle være der klokken 8.30, ikke?
- Jeg sagde klokken 8-8.30. - Okay.
Nu skal du ikke køre fra os igen.
Du må lige se af følge med.
Hvorfor kører Karl forrest? Har han overhovedet været der før?
Det tror jeg ikke.
Men det har du, så hvad med ...?
Jeg ved det ikke.
- Kan vi ikke lave det om ...? - Allie, Allie.
Glem det nu. Læn dig tilbage og nyd turen.
- Tag en donut. - Danny, du kører med mig.
Kom nu, for fanden!
- Men ... - Læn dig tilbage og nyd turen.
Betty og jeg vil besøge jer.
Okay.
Måske til Thanksgiving.
Holder I Thanksgiving igen i år?
Jeg har ikke tænkt så langt ...
Hvad?
Phillipe elsker at feste.
Ja. Min gode ven, Phillipe.
Hvornår smutter I?
Jeg er helt smadret.
Jeg vil ikke drikke alene.
- Har babyerne det godt? - Lad være!
Har I tortureret babyer?
- Lad være med det! - Okay. Undskyld.
Det gør vi ikke.
Vi klemmer bare deres hænder -
- så de tisser.
I er for meget.
Især fubar-ungerne.
Hvad sagde du? Hvad er det for et ord?
Fubar. Fucked up beyond all recognition.
Okay. Rolig nu.
Det er grusomt. Det er jo babyer.
Du skulle bare vide.
De er nogle misfostre.
De har ekstra fingre og tæer -
- og så siger vi: "Væk med den." Klip!
- Nej. Stop! - Og den der!
Stop! Stop.
Jeg troede, I skulle passe og pleje dem.
I ville ikke kunne klare det.
- I ville ... Aldrig! - Aldrig.
I ville smutte efter en dag, tøsedrenge.
Hov, det er ...
- Mere, Karl? - Nej, jeg skal nok køre.
- Colleen? - Nej, nej.
Colleen! Hallo?
Så står vi op.
Hun sover ikke. Hun ...
Du er med i et nyt stykke. Hvad hedder det?
"Frankie".
- Hvad er det? - Det er navnet på stykket.
Hvem er Frankie? Jeg troede, du spillede hovedrollen.
Det gør jeg også. Det er navnet på min karakter.
Nå ja.
Det er et britisk stykke. Det var populært i London.
Er det også det her?
Tja, vi får se. Det ...
Vi er ved at finde os til rette. Publikum ...
... mangler.
Det var pokkers.
Jeg ... Jeg elsker dem.
Hvem?
- Jeg elsker mine babyer. - Åh nej, se nu.
- Jeg ville gå i døden for dem. - Jeg sagde jo, at jeg skal køre.
Er hun okay?
Ja, sådan har hun haft det en del på seneste.
Hvad fanden?
Det er hendes medicin. Jeg henter mine ting.
Medicin? Siden hvornår?
Danny, I ser hende kun, når I har tid.
Når I ikke er ude at rejse ...
Hvad mener du, Karl?
For fanden.
Hvad er der, far?
Han kører som en brækket arm. Han speeder op, bremser, speeder op.
Det driver mig til vanvid.
Han skulle ikke have kørt forrest.
Hvorfor sætter du farten ned?
- Jeg hjælper far ud. - Kom her.
Tak, søde skat.
- Jeg ved det. Her. - Mare har været der.
Vent lidt.
Sådan.
- Godt. - Godt.
- Vi er her. - Nej, nej, nej.
Halvdelen af kortet mangler.
Vi har kun brug for den halvdel.
Du godeste.
Vi skulle have drejet af ...
- Nej. - Vi genkendte det.
- Jeg tænkte det nok. - Nej.
Karl!
Vent lige. Tommy, se her.
- Hvad? - Vi er her.
Jep.
Ja.
Jeg kan godt se det.
Er der styr på det?
- Ja, det er der. - Det var sgu på tide.
- I følger efter mig. - Du skal være mere konstruktiv.
- Følg efter mig! - Okay!
Følg efter mig.
Tak, skat.
Du skal arve efter mig.
Tak, far.
Sæt dig bare ind.
Okay. Vent, Karl!
Godt. Kør, kør!
Var det her, du var, Mare?
Ja. Hun bor på tredje sal, henne for enden.
- Jeg hader sådan nogle steder. - Jeg kan godt lide dem.
- Jeg ville hænge mig. - Dan.
- Ville du? - Jeg siger det bare.
Hvilken film så I?
Mare, hvilken film så I?
Hvem?
Du og Colleen, da du besøgte hende.
Det kan jeg ikke huske. Hun er vild med gysere.
Hvad venter vi på?
Far og Karl henter værten. Han har nøglerne.
Hun ville vist se en Stephen King-film.
Jeg tænkte bare:
Husker I hendes venner fra gymnasiet?
- Bedemandsfamilien. - Familien Lynch.
Der gik også en hos os.
Der gik en på alle årgange. De havde vist 11 børn.
Kan I huske dengang, hun overnattede -
- i lighuset sammen med ham, der var på hendes alder?
- Chris. - Ja, Chris.
Chris var lækker.
Han er otte år yngre end dig.
Han var lækker.
Nej, Chris gik i min klasse. Det var ...
- Matt. - Nå ja, Matt var ikke lækker.
- Vi kommer fra Kansas. - Hvad laver han?
Fortæl videre.
Hun og Matt var ...
De var vist ikke kærester -
- men han inviterede hende -
- til at sove i lighuset. Et af børnene skulle -
- sove der. Jeg ved ikke hvorfor.
- De vogtede over ligene. - Gider du lige?
- Du skal fortælle det hele. - Var der lig der?
Ja. Det var et lighus. Hvor skulle de ellers være?
Der er en mening med det.
De havde en lille lejlighed ovenpå.
Man skulle igennem sådan et køkken eller et rum, hvor der var frysere -
- hvor ligene lå indtil begravelsen.
De sidder i lejligheden og ser en film.
Colleen kender den ikke -
- men der er en masse teenagere i et gammelt hus ved en kirkegård.
"Night of the Living Dead".
- Ja. - Åh nej.
Hun bliver mere og mere bange og siger så til Matt:
"Jeg skal hjem", og så løber hun nedenunder.
- Ligene, ligene. - Mare, stop.
Hun er helt fra den og nærmest farer ud i køkkenet -
- og vælter ind i et af ...
- Bordene, bårerne. - Bordene og ...
Gud ja, det er rigtigt.
- Liget falder ned! - Mare ...
Gud. Nu kan jeg huske det.
Liget faldt ned på gulvet. Det fortalte hun mig.
Nej, liget faldt ikke ned.
Var du der?
Hun sagde det samme til mig, Al.
Liget faldt ikke ned.
Så fortæl. Hvad skete der?
Jeg gider ikke.
I ved åbenbart, hvad der skete, så ...
- Stop nu. - Kom nu.
Kom nu, Al.
- Stop. - Fortæl os historien.
- Mare. - Så ...
... hun ...
Hun rammer liget, det falder ned, og så skriger hun.
Det er midnat. Hun hopper ind i bilen og kører 130 hele vejen hjem.
Det er så sjovt.
Slut.
Det er helt vildt sjovt.
- Hun var glad for gysere. - Ja.
- Rul ned. - Her.
Jeg skal lige starte ... Øjeblik.
- I kører ikke? - Jeg måtte starte motoren.
- Hvad er der? - Vi skal komme tilbage senere.
Hvorfor?
De skal gøre rent eller sådan noget.
Vi skal bare hente tøj og sådan.
Hvorfor skal de gøre rent?
Der må vel være noget.
De skal rydde op.
Hvad sker der?
Vi må ikke se den, før de har gjort rent.
Okay.
Hvornår skal vi komme tilbage?
Om et par timer.
For pokker da.
Okay.
Sådan er det.
Jeg må tilbage til Tommy. Han er rasende.
- Ja. - Tak, Karl.
- Er du okay, Dan? - Ja.
Har du en negleklipper?
Det tror jeg ikke.
Hvad skal jeg bestille?
- Hvad plejer du at spise? - Dav.
Vil I have noget at drikke eller en kaffe?
- Sort te med mælk. - Iste?
Nej. Varm te med mælk.
Okay. Og I andre?
- Kaffe. - Kaffe.
Jeg tager også en kaffe.
- Far? - Noget at drikke?
Jeg ...
Coca-Cola Light.
Okay, jeg sørger for drikkevarerne -
- og så vender jeg tilbage.
Hvad vil du have?
De er for stærke.
Vågn op.
Okay. En te. Varm.
Mælk og lidt citron, hvis det skulle være.
- Og kaffe til damerne. - Tak.
Og en kaffe til Dem.
- Tak. - Og en Coca-Cola Light.
Sådan.
-Har I nogen spørgsmål ...? - Nej.
Der er morgenmadsbuffet hele dagen.
Fint.
I kan også få lidt mere tid.
Nej, vi kan godt bestille nu.
- Ja. - Ja, jeg vil gerne bede om ...
... røræg.
Med bolle og røsti eller med tynde fritter og hytteost?
Er der nogen, der vil have bollen?
Den skal nok blive spist.
- Hvilken slags toast? - Jeg skal have en bolle.
Du får også toast.
Er der en, der kan spise den?
Ja, tag den bare, far.
Okay, okay. Jeg vil gerne have toast.
Jeg vil gerne bede om tun og hytteost.
- Hvilken dressing? - Er der dressing til?
Nej, det ...
Ranch, blå ost, thousand island, fransk og italiensk.
Så tager jeg ...
Kors, mand.
- Ranch. - Ranch.
Og hvad vil De have?
En klidmuffin, ristet.
Og Dem?
- Har du yoghurt. - Yoghurt?
Nej, det har jeg ikke.
- Det tror jeg ikke. - Okay.
- Skal jeg spørge? - Nej.
Jeg tager en gang ... hytteost. Har I frugt?
En skål frugt?
Nej, et æble eller en banan.
Det ... Det tror jeg ikke.
Jeg spørger lige.
Hvad med dig, Karl?
Jeg spiste der, hvor vi var tidligere.
Beklager, vi har ingen frugt.
- Okay. - Okay.
Så nøjes jeg med hytteost.
- Okay. Og Dem? - Ja.
En ristet sandwich.
Med bacon eller pølse?
- Pølse. - I skind eller som bøf?
Bøf.
- Han har jo lige spist. - Ja.
Undskyld. Undskyld.
Lad mig. Værsgo.
Hvis der er andet, så hedder jeg Kurt.
Okay, Kurt.
"The Sound of Music".
Og Liesl sidder med ved bordet.
Det er sjovt.
- Hvad er det, der sjovt? - Bare glem det.
Kom nu.
Er de i Bettys taske?
Nu?
Det er ligesom mor.
Tommy, Tommy, kom her.
Det var pokkers.
Vi fik en pakke med posten, og den var tung som bare pokker.
Betty kiggede på den og sagde til mig:
"Hvad i alverden er det?"
Der var ingen afsenderadresse på den.
Lad være med at åbne den. Det kan være en bombe.
Jeg bad Betty åbne den.
Vi gik sammen ud i baghaven.
- Som om det er mere sikkert. - Ja.
Der var en masse papir.
- Colleen er så sjov ... - Og så var det en mursten!
Hvad?
En mursten. Det var derfor, den var tung.
Og ved siden af murstenen så jeg en lille tot lyst hår.
- Ja. Ja. - Jeg tænkte ved mig selv:
"Hvad helvede?
Hvad helvede?"
Så hev hun et dukkehoved ud -
- som var sminket med blå øjenskygge.
Hun forstod ingenting.
Jeg prøvede at forklare hende det.
Det er sgu bare for sjovt.
- Hvor havde Colleen den fra? - Fra din mor!
Din mor sendte den flere måneder før.
Nej, nej.
Colleen drillede altid mor, fordi hun gemte alting.
Mor havde nogle dukker, der manglede nogle dele.
Hun gav dem for sjov til mine piger i en æske til jul.
Og Colleeen og pigerne tog hovederne, sminkede dem -
- og gav dem til mor.
Hun var vild med det.
Hun gik rundt med dem i sin taske.
Jeg tror, de laver voodoo.
Præcis!
- Hvorfor fik jeg dem ikke? - Det er for piger.
Fik Vicky dem?
- Nej! Det er sygt. - Nej!
Lad nu være. Vær søde.
- Far, du hader hende. - Jeg hader hende ikke.
I er grove.
Det er hårdt at komme udefra.
Der er noget, jeg gerne vil sige.
Jeg kan lige så godt sige det nu.
Jeg har haft det lidt svært -
- siden jeres mor døde.
"Lidt svært" er mildt sagt.
Og Betty har været en god og loyal veninde.
Så vi har besluttet os for -
- at blive gift til maj.
Det ... Det er da dejligt, far.
Det er skønt.
Betty er virkelig sød.
Og hun har dukkehovederne.
Det er en slags ...
... velsignelse fra graven.
Tak, Karl.
Tak, tak, tak.
Når vi nu er i gang, vil jeg også gerne sige noget.
Gud.
Phillipe ...
... og jeg har besluttet os for at adoptere.
- Hold da op. - Hvor er det dejligt.
Så skal jeg igen være en lille babys tante.
Hvornår skal det ske?
Vi ansøgte ved adotionsbureauet -
- og blev godkendt i sidste uge.
- Colleen vidste det godt. - Hun ville elske det.
Hun ville have grinet røven i laser -
- lige nu. - Ja, helt klart.
Hun ville have grinet.
Jeg håber, du er klar til en masse søvnløse nætter.
Tak.
- Hej. - Kom, far.
Åh nej, Daniel.
Åh, for pokker.
- Ja. - Ja.
- Tak. - Okay?
Du får lidt i kuverten.
- Danny! - Ja?
Kører du med mig eller pigerne?
Jeg har plads i min bil.
Fremragende idé.
- Dan, kør med Karl. - Sådan.
Kom, Dan.
Han vil have noget at drikke.
Jeg spænder lige selen. Undskyld, Karl.
- Vent på Karl. - Vi er klar.
- Der er fri bane. Bare kør. - Nej, nej.
Dan! Dan!
- Dan? - Han tager en taxi.
Han tror, det er Manhattan.
- Kom bare, kør! - Kør!
Kan han få en taxi?
Tror han, han står på scenen?
Karl, vent!
Og jeg tror, det er derfor, at alle de onde kræfter -
- især de røde, hader ham.
Fordi han er god. Han er god.
Han er ikke en falsk ... "Åh, jeg vil hjælpe flygtninge.
Åh, jeg vil hjælpe de køns ... Kønsneutrale ... Hvad det så er."
De mennesker, der siger, at de er åh så gode ...
- Gider du ikke ...? - Det er helt i orden.
- Okay. - Jeg kender dig.
Det er ikke ... Det er ikke pænt.
- Vi får sne. - Nej, det er regnskyer.
- Er det? Okay. - Ja, vi får regn.
Det kan være, det klarer op senere.
- At vi får sol. - Som man siger:
"Kan du ikke lide vejret, så vent."
Okay.
Ja.
Ja. Fem minutter.
Så skifter det.
Nå ...
I skal have en baby?
Ja.
Det er ret sent.
Ja, det er det.
Bedre sent end aldrig.
- Ja, det tænkte vi nemlig. - Ja.
- Tillykke.
- Ja. - Det er dejligt.
Ja.
Hun ...
Colleen ville have elsket det.
At I får barn. Hun ...
Ja.
Hun ville have elsket det.
- Ja. - Ved du, hvad hun sagde til mig?
Hun sagde, at du bliver en god far.
Ja.
Det ved jeg nu ikke.
Det gør du.
Hun glæder sig meget.
Hun vil besøge os, når hun har fri.
Det ville være fint.
Især hvis jeg tit er i L.A.
Ja.
Du smutter fra mig og den lille.
Ja. Men du ved, hvordan det er.
Ja, ja, men ved du hvad?
Når jeg får min egen baby, har jeg ikke brug for dig.
Så kan du bare sende os penge. Vi skal klare nok os.
Du kan besøge os.
Du godeste.
Drenge ...
... kom ind og se babyerne.
Karl, Mare skriver, vi skal holde ind.
Hvorfor?
Hun skriver bare, vi skal gøre det.
Ved næste blok.
Hvad med ...?
- Hvad med der? - Ja.
Ja.
- Solen kommer frem. - Netop.
Du sagde regn.
- Du sagde, vi bare skulle vente. - Javel.
- For helvede da også! - Godt så.
Nå ...
- Det var da irriterende. - Hvad er der?
Det ryger fra bilen.
Vi skal jo alligevel ikke noget.
Den mangler nok bare olie.
- Tror du? - Ja.
Få din mand til at købe en ny bil.
- Det her er den nye bil, Allie. - Nå, okay.
For fanden. Vi du købe olie?
- Ja, selvfølgelig. - Tak.
Er du sulten, Karl?
- Køber hun mad? - Det var vist bare for sjov.
- Far. - Hvad laver I?
Vi er bare os selv.
Det føles som "Lukkede døre" som dilletantforestilling.
"Huis Clos".
Ja. Du overrasker mig altid.
Postkunderne skal holdes på stikkerne.
Og jeg har god tid til at læse.
- Går du med ind? - Fandeme nej.
Bilen begyndte at ryge, far.
Hvorfor?
- Hvad troede du ...? - Olien skal skiftes.
Det er Phillippe. Læg en besked.
Undskyld.
Hej. Jeg så, at du har ringet.
Dækningen er elendig her. Jeg tænker på dig.
Det var det. Jeg ville bare høre til dig.
Ring. Jeg elsker dig.
Hej.
Hvordan er det køre med Karl?
Gider du lige?
- Hvorfor er han her? - Han var hendes mand.
Ja, det var han, og hun forlod ham.
Jeg tror, han håbede, de ville finde sammen igen.
- Det ville næppe ske. - Nej?
- Hun boede i Als kælder. - Ja.
Jeg tror slet ikke, hun vidste, hvad hun søgte.
Var hun ikke i bedring?
Kan du huske, hvad mor sagde efter ... Efter det seneste?
Nej, hvad?
"Jeg har ventet i 20 år på, at det uundgåelige skulle ske."
Hvad lavede hun egentlig her?
- Hun var hjemmesygeplejerske. - Men hvorfor her?
Lønnen var vel god. De ansatte hende i fire måneder.
- Og hun lod hundene blive hos Karl. - Hun kunne ikke tage dem med.
Worf ville have flået dem.
Der er vist bud efter os.
Godt så.
- Dan, Mare. - Ja.
Vil du lige gentage det?
Ja, okay.
Så de genstande, vi er interesserede i -
- har retsmedicineren?
Retsmedicineren. Okay.
Jeg skal bruge en skriver. Hent en skriver til mig.
- Okay. - Jeg skal skrive det ned.
Hvad mangler du, far?
- Giv mig ... - Jeg skal bruge en skriver.
Jeg kan bruge min mobil.
Din telefon hjælper ikke mig -
- når jeg er her, og du er der, vel?
Det giver ingen ... Undskyld.
Okay. Men det gør jeg ikke lige nu.
- Hallo? Hallo? - Jeg har fundet en, far.
- Karl, vi behøver ikke ... - Her er papiret.
Okay, øjeblik.
- Hvad nu? - Jeg tager lufferne af.
Hvis jeg havde brugt iPhonen ...
Du stak mig næsten i øjet.
- Ja, jeg lytter. - Gør noget andet.
Klap lige i.
- Suzanne? Suzanne Skeers. - Suzanne.
Skeers.
- Hvordan staves Skeers? - S-K-E-E-R-S.
Må jeg få hendes telefonnummer?
- 753 ... Okay, det er noteret. - Ja?
- 555 ... - 555 ...
- Ja, 04 ... - 04.
08. Okay, det er noteret. Jeg har et spørsgmål.
Så er jeg tilbage!
Der er olie.
- Hvad er der? - Hallo?
- Hvad er der?
Vil du ringe til Suzanne Skeers?
Ja, lad os ringe til hende.
- Klar? - Hvad er nummeret?
- 1 ... - 753-555-0408.
- 753 ... - 555-0408.
- 555 ... - 555 ...
- 04. - 0408.
04 ...
- 08. - 08.
Han er nærmest afhængig af den telefon.
Jeg har ikke brug for jeres hjælp mere.
- Er du okay, far? - Ja, min skat.
Nå, det er dig.
Ja, bare rolig.
Vi er i god form.
Jeg ved det ikke.
Det var en kvinde.
- Hendes nummer. - Hvad er det?
Der var billig Thanksgiving-pynt.
Jeg kunne ikke lade være. Og hundemad.
Skal du have det med i flyet?
Worf spiser meget. Det var på tilbud. Budgettet er stramt.
Du kommer til at betale det for overvægt.
Det tænkte jeg ikke på.
Min nabo har hund.
- Hun kan få det. - Pis.
Eller vi kan spise det i bilen.
Far, så er vi klar.
- Så er den klar. Det var så lidt. - Tak, Karl.
Har du sat dækslet på, Karl?
- Hvor skal vi hen? - Dækslet skal på.
- Hallo? - Kør med mig.
- Hvem kører jeg med? - Bare en af os!
Skal jeg ...?
Hej, far.
Nej, far. Det går vist ikke.
Hvis hun er bange for at blive set -
- kan vi sætte os ind i en bil.
Ja, ligesom i gamle dage.
Okay, ja.
Hej.
Tak for hjælpen.
Helt ærligt, Dan.
Det skal dokumenteres.
- Ligesom da vi var børn. - Lange rejser til Florida.
Hvad?
Bare ...
- Far? - Hvem snakker Tommy nu med?
Han foregiver at hade alt moderne, men se ham nu.
Mor måtte ikke lære at bruge en computer.
Han sad og irettesatte hende -
- før hun havde gjort noget.
- Til sidst gav hun op. - Ja, hun var mere rund.
Hun ville have hadet det.
Det er godt, hun ikke skulle se det.
Ja.
- Sådan er det med nogle ting. - Er benet med?
Er benet med? Okay.
- Hej. - Hej.
Jeg hedder Tommy O'Connor.
Er du Suzanne?
Hej, mr. O'Connor. Ja, jeg hedder Sue.
- Sue. Jeg troede, du hed Suzanne. - Sue er fint.
Kald mig bare Sue.
Okay. Det første, jeg gerne vil snakke med dig om ...
- Jeg må ikke snakke med Dem. - Hvad?
Jeg skal tale med manden.
Jeg er hendes mand. Karl.
Godt. Hvis du vil -
- må du gerne give mig lov til at snakke med resten af familien.
Det er fint. Du må gerne snakke med alle.
Vi fandt det her.
Genstandene indsamles på forskellig vis -
- afhængigt af, hvem der ankommer først.
Bilnøgler. Det er godt.
- Er der en halskæde? - Gud ja.
- Halskæde? - Mors vielsesring.
Jeg kan ikke se den.
Jeg mindes ikke at have set den, men politiet -
- tog brevet og nogle andre ting. - Brevet?
Jeg vidste ikke, der var et brev.
Betjenten nævnte det for mig. Jeg vidste bare ikke, hvad der stod.
Som sagt er det ikke alt, der hører under os.
Det må i tale med politiet om.
Far, hvorfor er politiet involveret?
Det er første gang, jeg hører om et brev.
Ja. Der var ingen, der vidste det.
- Det gjorde jeres far. - Far?
Tag det rolig.
Jeg ville ikke nævne det, før jeg vidste mere.
Vi skal ikke drage forhastede konklusioner.
Hun var deprimeret og efterlod et brev.
Der kan vist kun drages én konklusion.
Vi ved det ikke, Karl.
Jeg talte med hende i mandags. Hun var meget træt.
De arbejder 14 timer ad gangen. Det var et nyt sted.
Og der er mange andre faktorer.
- Jeg tror ... - Ja, ja.
Men vi ved, det ikke var utilsigtet.
Sue, kan vi tale sammen alene?
Det må jeg ikke.
Okay, okay, okay.
Jeg ved, at vi undrer os over -
- hvilke begivenheder der førte til det.
Vi ved det ikke.
Jeg ved ikke engang, hvor hun er lige nu.
Hun kom i henhold til reglerne -
- hen i lighuset efter odduktionen -
- og venter på at blive kremeret.
Åh nej.
Bliver der mulighed for at se liget?
Det er politiet, der afgør det, så det ved jeg ikke.
- Ja. - Jamen ...
Jeg vil ikke se liget. Jeg ...
Det tror jeg ikke, hun ville have.
Okay.
Her er obduktionsrapporten. Den skal du vel have.
Rapporten er temmelig teknisk.
Jeg kan godt fortælle, hvad jeg fandt.
- Det vil jeg gerne vide. - Dan.
Okay.
Dan.
Må jeg se tasken, Karl?
Ja.
Lige et øjeblik.
Liget blev fundet af James Dunnant.
Det er viceværten -
- og han havde prøvet at ringe til hende dagen før.
Han sagde, at hun var bagud med huslejen.
Jeg ved ikke, hvor mange uger. To eller tre.
Han havde lagt en seddel til hende dagen før -
- og kom for at følge op.
Han bankede på -
- og gik ind efter et par minutter.
Lejligheden var rodet.
En plante var blevet væltet.
Han så noget, der lignede en blodpøl, ved køkkenvasken.
I stuen så han flere tomme spiritusflasker ...
... og diverse genstande.
Han gik ind i soveværelset, hvor der kun var en kommode -
- og så, at der var blod på væggen og på sengetæppet.
Hun lå på badeværelset.
Hun var endt der, tæt på bruseren.
Da jeg kom, fjernede jeg hendes personlige ejendele -
- og gav dem til politiet.
Jeg så en næsten tom whiskyflaske på badeværelset.
Jeg fandt også et tomt glas sovepiller.
Hun havde skåret sig i begge håndled.
Hun havde også skåret helt ind i blodåren i albuen.
Jeg tror, det var en blanding af faktorer.
Pillerne, alkoholen og blodtabet.
Det er ikke vores opgave at fastlå et motiv.
Men jeg må sige, at i dette tilfælde -
- var det en, der ønskede at dø.
Jeg ved ikke, om det hjælper jer.
Du, Danny.
Synes du, vi skal gemme dem?
Det er bare franske kartofler.
Dem behøver vi ikke gemme.
Nej, men jeg tænkte bare, at det måske var det sidste, hun spiste.
Synes du, vi skal gemme dem?
Ja.
Okay, vi tænker over det.
Du godeste.
- Hvad laver du? - Jeg prøver at rydde lidt op.
Hvor mange gange har her været oversvømmelse?
Du kan ikke få alt.
Ingen bad dig forlade din søde mand.
Jeg har den stol fra mor og far til dig.
Far var i gang med at smide ud.
Og vikingeskibet?
Det nåede jeg ikke at få.
Åh nej. Det var det bedste. Det var 2,5 meter langt.
Kan du huske, at den hang over pejsen i det første hus?
Kan du egentlig huske det hus?
Er du skæv?
Jeg blev traumatiseret der. Det var der, jeg var fuld første gang.
Umuligt. Du var 11, da vi flyttede.
Hallo. Det er ligesom pointen.
Har du nogen sovepiller?
Nej.
Hvad?
Jeg kan ikke få dem uden recept.
Og jeg kan ikke få en recept, fordi de ikke stoler på mig.
Kan du skaffe mig en recept?
Jeg er ...
... så skide træt.
Du skal nok få hvilet her.
Kom nu!
Jeg kan ikke løbe i de her sko.
Colleen!
Hvor blev du af?
Pis.
Du forskrækkede mig, lillesøster.
Kom.
Det var ikke ment på den måde.
Du sagde selv, at du synes, du vejer for meget.
Jeg er bare enig.
Du skal tage fat i den slags og bekæmpe det.
- Det ved jeg godt, far. - Du ved det godt.
Jeg har også følt mig deprimeret -
- eller hvad man nu skal kalde det.
Man må være disciplineret.
Colleen skal tage kontrollen.
Du må ikke lade tankerne bevæge sig derhen.
Du skal holde skruen i vandet.
Okay.
Far?
- Far? - Ja?
Jeg ...
Jeg tror, jeg vil have elektrochok.
Du altforbarmende.
Hvor meget koster det så?
Fandens også.
- Hvad nu? - Den er løbet tør.
Har du din oplader.
Nej, for fanden.
Kig dig omkring. Der er masser af opladere her.
Alle stikkontakter var vist i brug.
Jeg skal lige sidde ned.
Åh, for pokker.
Jeg må komme videre.
- Det går, det går. - Godt.
Jeg ...
... lægger det ud i Karls bil.
Vi skal betale huslejen!
Han gør bare sit job.
Det var ikke ondt ment.
Han kredser om os som en grib.
Han venter bare på at slå til.
Han beder os betale huslejen!
Hvad er der?
Fyren, ejendomsadministratoren.
Beder han om penge nu?
Ham fyren ude foran?
Jeg ved ikke, hvad han hedder.
Har han en regning? Har han et register?
Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg har tilbragt morgenen med at samle min døde datters ting sammen.
Og så kommer den nar og vifter med et stykke papir.
- Far. - Hvad?
Lad os gå hen og tale med ham.
Nej, nej, nej, Mare. Han skal ikke herind.
I er vrede på den forkerte person!
Stop, Karl.
I hidser jer op, så I går helt fra snøvsen.
Hun har nok ikke betalt!
Hun var ikke god til økonomi.
Hvad mener du? Hvad fanden mener du?
Så, så, så!
Undskyld! Hun var meget omhyggelig.
Hendes konto er tom.
Hvorfor har du kigget på den?
- Jeg er hendes mand. - Hun gik fra dig.
Hun ville skilles.
Hvem fanden tror du, du er?
Tal ordentligt!
Lad være! Allie, du er da enig.
Jeg tror virkelig ikke, hun var på vej tilbage til dig.
Det var hendes terapeuts skyld.
Hun var ulykkelig.
Hvad ved du om det?
Jeg ved det, fordi jeg så hende for to uger siden.
Vi talte om alt. Hun ville få styr på sit liv.
Hun var ikke på vej tilbage til dig.
Hun sagde faktisk, hun ville skilles.
Nu rotter I jer sammen. I holder altid med hinanden.
Ingen af jer sagde, at hun skulle gå tilbage til mig!
Er ægteskabet ikke noget, man skal kæmpe for?
Hvorfor tror I, jeg er her?
Hun var min kone!
- Min kone. - Karl ...
Vi rotter os ikke sammen mod dig.
Jo, I gør. I minder om en bande.
Kan ...
Kan I huske, dengang der var en, der snød foran Mare i lufthavnen -
- og vi rottede os sammen mod ham?
Det var sjovt.
Hvem var der? Mor. Mor var der.
Colleen.
Kan du huske det?
- Ja. - Kan du?
Hun gik direkte hen til ham.
"Gå om bag i køen!"
Hvor ...? Hvor er Karl?
Han stak nok af.
Endelig.
Lad nu være.
Dan, jeg synes, du skal sige undskyld til Karl.
Hvorfor?
Han er oprevet.
Det er vi alle sammen.
Det ved jeg, men han er hendes mand.
Jeg er hendes bror.
Jeg har kendt hende længere.
Jeg mente det hele. Jeg siger ikke undskyld.
Fint. Fint nok.
Jeg er også ligeglad nu.
Gå efter hende.
Okay.
Mare.
Hvor blev min bande af?
Light eller ekstra smør?
Det mener du ikke seriøst.
Jeg laver sjov. Jeg kender min mand. Så er der kolesterolbombe.
Ja, ja, ja.
Hvad tid skal vi til ejendomsmægler?
Klokken 11.
Ja. Så kan jeg sove længe.
Jeg er verdens lykkeligste pige.
Hvad glor du på?
Dig.
Lad være! Jeg vil se filmen.
Jeg elsker dig.
- Undskyld, Danny. - Pyt.
Ved I hvad?
Jeg har Colleens mobil.
Jeg har kigget på den.
Se.
Samtlige opkald er fra os.
Ja.
Kommer Karl?
Han tog tilbage til hotellet.
Jeres bror kommer snart, og han vil mødes med ham der.
Hvordan har han det?
Karl?
Nej. Sean.
Tja ...
Han ...
Han har det fint.
Han ville gerne være her.
Men Vicky ville ikke lade ham tage af sted.
Vi kender hende jo.
Hun er skør.
Betjenten ringede angående sagen.
Der mangler nogle småting, så kan de lukke sagen.
Men han vil kalde det en utilsigtet ...
Utilsigtet overdosis.
Så ...
Har de fastslået, at det var en utilsigtet overdosis ...
... eller kalder de det bare det?
Hvad mener du?
Det giver god mening.
Jeg tror ikke, at hun ...
Jeg tror, at hun ...
... i øjeblikket oplevede, at der ikke var noget håb.
- Ja. Det blev for meget for hende. - Ja.
Jeg tror ikke ...
Jeg tror ikke, hun forestillede sig, at det ville ende ...
... som det gjorde.
Det er vigtigt, at vi ...
Jeg er ...
Det gavner ikke nogen at forplumre det.
Dan.
Ingen kender hele historien.
Vi ved ikke, hvad der egentlig foregik.
Det ved jeg, men med tanke på hendes fortid -
- er det tydeligt. Kan du huske ...
... den februar, da mor lå for døden?
Nej, det var noget andet.
Det var et råb om hjælp.
Ja, ja. Men det her ...
Det var noget andet.
Det var et uheld.
- Det sagde de, ikke, far? - Ja, ja.
Utilsigtet overdosis.
Det betyder, at vi kan begrave hende sammen med jeres mor.
Ja.
Det er fint.
Hvad stod der i brevet?
Flot, Dan.
Hvad stod der?
- Hvad? - Hvad stod der i brevet?
For helvede, Dan.
Jeg synes bare, det er vigtigt, at vi er ærlige.
- Ja. - Sagde de, hvem det var til?
Jeg mener ...
... var det til Karl?
Nej, det var ikke til Karl.
Hvem var det til?
Var det til os?
Du altforbarmende.
- Dan, hvem var det til? - Jeg har ikke set det.
Så ...
Far.
Hvad?
Hvem var brevet til?
Åh, for pokker.
Det var til hundene.
Til hendes hunde.
Hun sagde undskyld.
Det var det.
Åh nej.
For fanden da også!
Så, det kan jeg ikke lide at høre.
- Ti stille. - Undskyld.
Jeg vil ikke høre på det.
- Undskyld, far. - Ti stille.
Det er løgn.
Skrev hun et brev til sine hunde?
Det er jo ...
Det er jo gakgak.
Ja, ikke?
Hun skrev et selvmordsbrev til hundene?
Hun elskede dem jo også.
I er bindegale.
Der er en ting mere, vi skal drøfte.
De kremerer hende om en dags tid eller to.
Jeg vil gerne have en tot hår.
- Også mig. -Også mig.
- Det mener I ikke. - Far.
- Det er da lidt perverst at ... - Far.
- Jeg ved ikke ... - Far!
- Hvad? - Det er ikke en anmodning.
- Okay. Er I klar? - Ja.
Hamburger.
Sean!
Så skal vi feste!
- Sean! - Hej.
Hvordan går det?
- Min lyst. - Hun udgav den selv.
Ikke dårligt.
Kan I ...? Kan I huske billedet?
- Hvilket? - På din seng.
- Var vi samlet hos Mare? - Ja, til Geoffs begravelse.
Ja, og vi sad på sengen.
Nå ja, far skrev mindetale til Geoff -
- og ville læse den op ... - Og mor afbrød ham.
Åh ja, "Moder Afbrydus" hed den.
Jeg prøvede at være alvorlig, men I afbrød mig.
Mor sagde: "Åh, Tom, Tom.
- Mine fem børn. Åh, Tom." - Det har jeg tit hørt.
Danny, du filmede det hele.
- Havde du ikke et videokamera? - Ja!
Jeg vidste godt, det optog.
- Det opdagede du ikke. - Det gjorde jeg.
Og der kom hele tiden nogen. Karl.
- Ja. - De ledte efter Colleen.
- Nej, hun havde min tegnebog. - Ja.
Ikke?
- Hvem tog billedet? - Dan.
- Ja. - Nej, nej.
Det var Judy. Hun brugte min telefon.
Judy.
- Sengen var fyldt. - Judy.
Der var 16 personer på den.
- Har du det billede? - Ja.
Jeg brugte det i videoen om mor.
Phillipe kom. Han kastede sig ned på sengen.
Phillipe kom derind.
Åh, Phillipe.
Jeg savner ham.
Gid han var her.
- Ring til ham. - Nej.
Ring til ham.
- Ring til ham. - Ring til ham.
Kom nu, ring til ham.
Phillipe! Phillipe! Phillipe!
Dæmp jer lige!
- Ellers bliver vi smidt ud! - Vi er alene her, Tom!
- Er vi det? - Kom nu, Dan.
Helt ærligt!
Jeg ved ikke, om han er oppe.
Der er to timers tidsforskel. Hvor er vi?
Jeg ved ikke, hvor vi er.
Hej.
- Hej. - Giv mig telefonen.
- Hallo? - Nej, nej. Mig, mig.
- Holder I fest? - Phillipe.
- Hej. - Vi savner dig.
Vi ville ønske, du var her.
Jeg savner også jer. Men nogen skal passe hunden.
Sludder. Man kan have hunde med i flyet.
Du er bare bange for os.
Phillipe! Phillipe!
Phillipe, Phillipe!
- Karl! - Hej, Karl.
Det er virkelig Karl.
Hvordan går det?
Du kan ikke genkende ham.
- Hej. - Nej, nej, nej.
Vi er på mit værelse.
Dan og jeg deler værelse igen.
- Som i gamle dage. - Det er ikke køjeseng.
Jeg er lige kommet.
Og så er mit værelse blevet kapret -
- af bindegale mennesker.
- Hele familien! - Ja. Det lyder vildt.
Giv mig min telefon. Må jeg få den?
Må jeg få min telefon?
Hvornår kommer du til Kansas?
Sig mig, snøvler du?
Hun er helt væk.
Det er ligesom mor. Et glas vin, så er hun plørefuld.
Bland din mor udenom.
Det passer ikke.
Karl, Karl, Karl, grib!
Kom nu.
Giv mig nu telefonen. Giv mig den.
- Karl, Karl! - Hvad?
- Giv mig telefonen. - Jeg har den ikke!
Hvem har den? Far!
Far, far. Giv mig mig ... For fanden!
- Hej. - Mare!
- Karl! Karl! -Lad så være!
- Av, min pat! - Varm kartoffel.
Helt ærligt!
- Bliv dog voksne! - Baby.
Hallo?
Dan?
Gud.
Han er den lille nu.
Ja.
Det er rigtigt.
- Hej. - Hej.
Hvordan har du det?
- Dan. - Jeg ...
Det er din sang.
- Du skal synge! Karl, skru op. - Lad være, Mare.
Han vil ikke.
Dan! Danny, kom, du skal synge!
Jeg snakker med Phillipe.
Danny, du skal synge!
Kom nu, Dan.
For Colleens skyld.
- Jeg vil ikke. - Kom nu!
- Sean, kom nu! - Okay.
Sean, lad være.
Sean, kom!
Kom nu.
- Kom, hjælp mig. - Helt ærligt.
Jeg prøver at snakke med Phillipe.
- Han vil ikke. - Jeg er ikke en dresseret sæl!
- Kom nu, Dan. - Jeg gider ikke synge!
Kom nu!
Jeg gider ikke synge!
Gider I lige?
- Danny, Danny, Danny! - Jeg gider for fanden ikke synge!
Hold så kæft!
- Hallo? - Kors.
- Ja. - Hvad sker der?
Vi hygger os bare.
Jeg er ikke en dresseret abe.
Jeg kan ikke gøre det på kommando!
Det er bare ...
For pokker.
Ja.
Ja, jeg ved det godt.
Ja.
Ja, græd bare, skat.
Græd bare.
Ja. Ja.
Jeg ved det godt.
Græd bare.
Jeg ved det.
Hej, Phillipe.
Er han okay?
Ja, det er han.
Det har været en hård dag.
Han ringer ... Han ringer lidt senere.
Ja. Du ved, hvor jeg er.
- Okay. - Tak.
Leener fortalte mig, at Dan plagede hende, da de var små.
- Flot timing, Karl. - Ja.
Han lå under hendes seng.
Han trak dynen langsomt væk, så hun græd.
Og så ... Så løb han ind på sit værelse og ...
Mor kom ind og sagde:
"Hvad er der, Colleen?"
Hvornår ... Hvornår var det?
Du skulle bare vide.
Det har jeg ikke lyst til.
Okay.
Det er sjovt.
Hun var barn, da jeg rejste væk for at læse.
Du kendte hende godt.
Jeg gik glip af hendes barndom.
Og da vi begyndte at tilbringe tid sammen, var hun ...
Kugleskør?
- Allie. - Det passer.
Det gør det altså!
Hun var skideskør.
Hun var unik.
Unik.
Og hun var ...
Hun var herlig, og hun var noget af en mundfuld.
Hun var helt vildt klog.
Og meget stærk.
Og meget kærlig.
Ja. Alt det og mere til.
Jeg prøver nok bare at ...
... finde ud af, hvor meget tid vi egentlig havde sammen.
Det er lige meget, Sean.
Når man var sammen med hende, var det, som om tiden ikke gik.
Ja.
Det er rigtigt.
Ja.
Far sover.
Det har været en lang dag.
Ja.
Du stod for os som et højere væsen.
Men nu er mine øjne åbne.
Jeg er blevet seende.
Pis. Hvad er det nu?
"Du skriver om kunst, men ved intet om kunst.
Dine bøger, som jeg satte så højt ..."
Stop! Ikke for meget. Bare den første sætning.
Men det vidste du ikke.
Ikke for meget. Kun første ord.
Undskyld, jeg har ikke læst bogen, "Sådan får min bror et job".
Der står: "Vær sød. Giv mig et par ord, indtil jer er med."
Okay, men jeg forstår godt Phillipe nu.
Jeg prøver igen.
- Gider du hjælpe? - Det måtte jeg jo ikke.
- Jo, en lille smule. - Okay så.
"Du stod for os som et højere væsen.
Men nu er mine øjne åbne."
Det er elendigt.
Det er Tjekhov. Du er værre end mor.
Spiller hun rollerne?
Hun rejser sig op og spiller rollerne.
Hun benytter forskellige accenter.
Du godeste! Pis, skal vi stoppe?
- Nej. - Okay, okay.
- Jeg springer længere frem. - Okay. Ja.
- Næste side. - Okay, okay, okay.
- Okay. - Okay.
Okay.
Jeg tier ikke stille!
Jeg er ikke færdig!
Du har ødelagt mit liv. Jeg har ikke levet!
- Det er din tur! - Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke både holde kameraet, læse op og kontrollere dig.
Kom nu. Jeg skal sende det i morgen.
Jeg sidder på Lars Tyndskids mark i Virginia -
- omgivet af republikanere og golfbaner!
Far hører os og kommer ned.
Så siger han: Hvorfor er I oppe så sent?
Du altforbarmende!
- Jeg kan ikke. - Hvorfor?
- Jeg går i seng nu. Godnat. - Nej, nej.
- Mor har hældt nødder op. - Dem må du ikke tage frem.
Jeg spiser bare det hele. Nej!
Nej, godnat. Godnat. Farvel.
Lyseslukker!
Åh, Dan.
Taber!
Hej, Dan.
Jeg spiser alle nødderne.
Du stod for mig som et højere væsen.
Men nu er mine øjne åbne.
Vi ses i morgen.
TILEGNET KATHLEEN O'HARE DOSTERS MINDE
VELKOMMEN TIL COLUMBIA
Undertekst oversat af: Jens Kristiansen