Ja. Ja!
-Döden. -Mr Griffin?
Vad är det? I dag ägnar vi oss åt tyst reflektion, sa jag ju.
Har ni inget Milesuppdrag?
Behövs inte. Jag skriver en bok som ska sänka honom.
Håll tyst nu, allihop. Ta en tupplur. Kan nån sjunga en vaggvisa?
Vår sol den gäspar
Till sängs vi går
Drömmar väntar i molnens spår
Okej. Intressant. Har du skrivit den själv?
Jag har följdfrågor, men jag tänker inte dras in i det där tjafset i dag.
DÖDEN ÄR DET ENDA! DÖDEN ÄR SVARET!
ENDAST DÖDEN ÄR SVARET!
Dumma varmvattenberedare!
DET ENDA VI VERKLIGEN KAN LITA PÅ ÄR DÖDEN
SLUT
Jack, min vän...
Du har precis skrivit dig ut ur den här torkade bajskorven till stad.
Kallar ni Toledo "torkad bajskorvsstad"?
Ja. Och det är sant. Tack vare boken jag har skrivit-
-blir jag inte kvar länge till. Därav champagnen.
Det är en härlig dag. Vad sägs om att sluta tidigt?
Skål.
-Kan man få höra resten av vaggvisan? -Visst.
Vår sol den gäspar Till sängs vi går
Tjena, Jacko! Jag fick ditt sms. Vad har du för stor nyhet?
Jag är precis klar med en ny bok och ska avslöja dig som den bluff du är.
Det är min vän Jack. Han har skrivit en bok!
Jag med. Snyggt jobbat.
-Är du på fest? -Nej, vi chillar bara.
Det där är David Eggleston, min förläggare.
Steve Jones från Sex Pistols.
-Och där är Bill Nye. -Vad är det som händer?
Vi går på samma meditationskurs.
Och det här är Fiona. Hon är modell på Warby Parker. - Tack.
Smart också. Var är du?
Jag är faktiskt... hemma hos en tjejkompis.
-Är hon 75? -De här gamla grejerna är ironiska.
-Vad händer, Jack? -Flav är här med våra nachos!
Går Flavor Flav också på meditationskurs?
Nej, men jag beundrar Miles.
Hans bok förändrade mitt liv. Filosofi, boi!
Nej men! Vad handlar din bok om då, boi?
Det är i alla fall ingen munter bok-
-som heter "100 leenden på fickan" eller nåt annat dumt.
Min bok är tung. Den heter "Slutet: en filosofi om döden".
Ett svårt ämne, men den kommer att beröra.
Du! Eggleston jobbar ju på Colfax. Har du skickat ett ex till dem?
Ja, Miles. Jag har inte glömt ett av landets största förlag.
Bra. Jag lägger ett gott ord.
Inte för att skryta, men de är lite besatta av mig.
-Han är bäst. -Lägg av.
Oj. Nu måste vi sluta, Jack.
David Blaine ska precis sväva här på uppfarten.
Vi höres!
Varför får Miles hänga med en Sex Pistol?
Jag borde hänga med en Sex Pistol.
Man måste få en bra tugga. Det ska vara lite ost på.
Här sitter ni och delar på cobbsallad, som vanligt.
Ni vet väl vad jag brukar säga? "Dela allt, utom det negativa."
-Och servetter. -Helt rätt.
Jädrar! Skolinspektören har väntat i 42 minuter. Bra jobbat, Helen.
Hallå! Vi måste uppdatera allas nödkontakter.
Förra veckan ramlade mrs Kenwood, som ni vet.
Vi ringde hennes nödkontakt. Det var hennes ex och nuvarande stalker.
Kort sagt visste han redan om saken. Ingen bra kille. Då sätter vi igång.
Michelle har angett sin make Keith.
-Snyggvarning! -Vi har bråttom, Michelle.
-Stef har angett Mary. -Cobbklubben.
Kan vi...? Tack. Mary har angett Michelle.
-Och Kathy har angett Ben. -Vad sa du nu?
Mary? Vad är grejen?
Vi satt bredvid varandra när vi fyllde i dem.
Jag sa ju åt dig att ange mig.
Ja. Det gjorde du definitivt-
-men jag är en vuxen kvinna, så jag tog Michelle.
Börja inte skrika nu.
Jag skriker inte. - Skriker jag, Ralph?
-Är det här att skrika, Ralph? -Skriker jag?
Min röst är väldigt dämpad.
Jag skriker aldrig, Ralph! Jag har en mjuk och len röst, Ralph!
Jag orkar inte. Gå iväg, Ralph.
Vet du vad? Du kan dela lunch med nån annan.
Ge hit den där jäkla tomaten. Den är min.
Vi kan dela på min biff och broccoli- wok. Den måste ätas i dag.
Den är precis på gränsen.
Ni fattade inte grejen.
VI TACKAR NEJ
Men kom igen.
ABSOLUT INTE! NEJ. NEIN DANKE.
Till och med tyskarna?
Förlagsbranschen är invaderad av en massa omogna företagsnissar-
-som bara citerar "Scarface" och inte kan uppskatta briljant litteratur.
-Jag är fast i den här helveteshålan. -I går var det en torkad bajskorv.
Det låter som om ni börjar gilla Toledo.
Okej, låtsas att ni är på ett snofsigt cocktailparty.
Vilken härligt snofsig cocktail.
Gratis räkor. Jag får äta hur mycket räkor jag vill. Allihop.
Alkohol. För vi är vuxna.
Sluta! Det räcker. Plan B: Håll för munnarna och var tysta.
-Hej, Miles. -Tjena, Jacko.
Glada nyheter. Mitt förlag vill jobba med dig.
Vill de? Toppen.
Säg åt dem att skynda sig, för jag har många erbjudanden-
-på "En filosofi om döden". Stora. Ett stort antal stora erbjudanden.
Inga problem. Colfax är inte intresserade av den boken.
De tyckte att den var lite väl mörk. Men de älskade din andra idé.
-Vilken idé? -"100 leenden på fickan".
-Jag var sarkastisk. -Jaså? De älskade idén i alla fall.
Hundra roliga, lättsmälta filosofiska ordspråk som får en att le.
-Jag har köpt citroner! -Steve! Jag snackar i luren.
Förlåt, Jack. Det är Steve Jones.
Steve Jones från Sex Pistols... Vad gör ni egentligen, Miles?
Visst är det sjukt? Tidernas konstigaste vecka.
Jag tänker inte sälja mig-
-så hitta nån annan som kan fylla dina brallor med leenden.
Det var synd. Du skulle ju ändå få 40 000 dollar i förskott.
40...? Det är klart att jag gör det. Självklart.
Vad var det för idé nu igen? "En mils leenden i hättan"? Jag skriver nu.
-Strålande. -Din nya varmvattenberedare är klar.
Toppen. Tack, Jiffy.
Det är företaget. Jag heter Don.
Hur ska jag kunna veta det?
Jag har inte tid att läsa hela tröjan, kompis. Tack. Ha det.
Då var det klart. Dags att lära känna fjärren.
Jag fixar det nog själv.
Lämna kartongen. Jag flyttar till New York snart.
Köp nåt fint till frugan.
Tack, men jag har ingen fru. Jag vill verkligen ha en.
Okej, iväg med dig nu. Tack.
Tjena, Miles.
Halli hallå! Hur går det med boken?
Det går jättebra. På tal om det, när kommer pengarna in på kontot?
Det var just det. Du måste flyga till New York-
-på fredag och visa upp dig för killarna på Colfax.
Hänga med ett gäng förvuxna collegekillar som knappt kan läsa?
Presentera bara några leenden.
Visst. Okej.
Då hälsar jag dem att det är grönt ljus. Jag måste sluta.
Jag och David Blaine ska bleka tänderna ännu mer. Galet. Ciao.
Varför får han...?
Ursäkta mig.
Hallå där, Jack. Har du nånsin sett en sköldpadda...
-...med en kattunge på ryggen? -Nej.
Då har du nåt att se fram emot, hjärtat.
Ditt oavbrutna lyckobabbel är faktiskt en form av trakasserier.
-Vad har du där? -En espressomaskin till lärarrummet.
Lyxigt. Gör den varm choklad? För jag är strikt choklad-erian.
Nu är jag så snäll jag kan:
Du kan vara den värsta människan jag nånsin har träffat.
Jag ska allt klämma sötsakerna ur dig.
-Jag gillar inte alls blåmögelost. -Men...
Skratta jättemycket åt allt jag säger. Okej?
Berätta det absolut roligaste du vet.
Keith lagade världens gulligaste lunch.
Ja!
100 LEENDEN PÅ FICKAN
Ni sitter bara där och stirrar.
Förresten... Jag vill att ni berättar en sak för mig.
-Vad får er att le? -Det här känns som en fälla.
Nej, då. Det höjer ert betyg. Vad gör er glada?
-Att få tillbaka min biologibok. -Mutationer.
-Min iPhone. -Star Wars-lego.
Middag med pappa var tredje onsdag.
Jag vet. En afroamerikan, en mexikan och en viting går in på en bar.
Nej. Nej. Det där ska vi inte göra.
Det är inte det jag menar. Tänk varmt och mysigt.
Dela gärna med er av saker som bara känns bra.
Det känns bra att kissa i duschen.
Jag vet, men det är inte det jag menar.
Ursäkta att jag avbryter, men jag har en tråkig nyhet.
Getingarna har tagit över musiksalen igen, så repetitionen är inställd.
Men var inte ledsna. En sur min-
-är bara ett leende som man ser från fel håll.
Helen, din underbara idiot.
-Hej! -God morgon.
Där har vi henne. Vill du komma hem till mig på middag i kväll?
Den här urringade blusen var ett osmart val.
Jag är ledsen, Jack. Du är inte min typ.
Nej, inget sånt. Jag vill bara lära känna dig lite.
Menar du det? Då kommer jag hemskt gärna.
Nån har blivit biten av gullbaggen!
Rakt i rumpestumpen!
"Rumpestumpen"! Vad gulligt. Den har jag inte hört förut.
Allt är ju på väg att hoppa ut här.
Jack! Det där var den mest storslagna måltid jag nånsin har ätit.
Ja, spaghetti är gott.
Men du, jag bjöd faktiskt hit dig av en annan anledning.
-Sabla blus. -Nej, det är inte blusen, Helen.
Jag håller på med en bok som ska få folk att le.
Och så tänkte jag: "Vem är allra bäst på att få mig att le?"
-Helen? -Ja. Det är Helen.
Så jag behöver din hjälp.
Det vore en ära att hjälpa dig med din bok.
Som jag säger: "Hjälp ska stjälpas upp i stora lass."
Ja, precis. Det är sånt jag behöver. Har du fler såna där?
Vad sägs om att träffas i morgon runt lunch, så får du ett helt gäng?
Nej, nej, nej. Nu. Jag behöver dem nu.
Men jag är helt slut, Jack. Klockan är snart halv nio.
Vänta, vänta. Jag behöver bara 75 stycken, inte mer.
Kom igen, det fixar vi. Jag sätter på lite kaffe.
-Jag borde inte. -En liten kopp skadar väl inte?
Gud, vad gott det luktar.
Handtag och famntag är bättre än undantag.
Om nån kallar dig en "blöt filt", fråga hur det skulle kännas i öknen.
-Hinner du med? -Ja, mer, mer.
Om du kliver på ett bär har du gjort sylt.
Jag behöver mer kaffe, Jack.
Om man fiser på väg ut ur ett rum...
-...kallas det "ajöken-möken". -Kommer det mer?
Om du spiller ut mjölken blir en trasa befordrad.
Nu har jag en bra, Jack.
Om du tog dig ur livmodern kan du ta dig ur allt.
-Pang! -Jag kommer att bli rik.
Det var alltså Wikipedia-artikeln, och det här är din uppsats.
Okej, Ralph. Det är tredje fredagen i månaden.
"Festfredagen." Då sjunger jag och Mary karaoke.
I dag kan Mary sticka och brinna, för du och jag ska äga en duett.
Jag har inte uppträtt på åratal.
Men jag spelade trombon i ett skaband på college.
Vi hette Skankee Doodles.
Vi tolkade "Proud to be an American". Den var ironisk.
Fast ändå inte. Vi var patrioter men ifrågasatte ändå allt.
90-talet var helt galet.
Det går bra. Ingen kommer att kolla på dig ändå. Vi ses sen, bruden.
-Vad är det här? -Min presentation. Ge hit den.
Rota aldrig mer bland mina grejer. Då spöar jag er med det jag kan hitta.
Ni verkar nedstämd. Det här kanske muntrar upp er.
"Pommes frites är som jeans. De passar till allt."
Kul. Vet ni vad som lär göra mig glad? Alla pengar jag kommer att få.
"100 leenden på fickan". Dumt.
"Du växer varje dag. Fråga bara dina naglar."
Allt låter ju hemskt när Marcus läser det.
Ni nobbade ju den här boken.
Det känns som om ni har sålt er, bossen.
Nej, jag har inte sålt mig. Så här funkar världen:
Ibland skriver man nåt så briljant att dumskallar inte vill ge ut det.
Då får man chilla lite med några sköna snubbar.
Sen trycker man ut smörjan de vill ha och får betalt för det.
Exakt det där är att sälja sig.
Jag ska säga det till Sex Pistols-
-när David Copperfield svävar i mitt badkar.
Han kanske kan dra fram er integritet ur en hatt.
Han lyckades verkligen trolla bort era principer.
Trollerivitsar. Coolt. Den ultimata popularitetsindikatorn.
Jag tror att jag sticker nu. Då kan jag ta en bulle på flygplatsen.
Ja! David Copperfield kan dra fram en kanin...
Han har stuckit.
-Det är fredag! Vem vill festa? -Hej på er.
Jag och min bästis tänker sjunga järnet nu.
-Kom igen, Durbs. -Okej.
Nej! Förlåt, men...
Det här är fel. Och jag menar inte min sång.
Jag förvånade nog alla, inklusive mig själv, med min talang.
Men Mary och Stef, ni två bråkar om världens minsta grej.
Ni är alldeles för envisa. Nån måste vara den större kvinnan här.
Han sa väl inte "den större kvinnan"?
Okej, då. Jag fick väl ett litet utbrott för att jag blev svartsjuk-
-för att du valde Michelle. Jag trodde att vi var överens.
Det var vi inte. Du gav mig en order och trodde att jag skulle lyda.
Oftast gör jag det. Som med cobbklubben, festfredagarna-
-och manikyren den 14:e varje månad. Vi måste komma på ett namn till det.
Gillar du inte nåt av det där?
Jo, jag älskar det. Men bara för det tänker jag inte bara lyda dig blint.
Jag valde bara Michelle för att jag visste att om nåt galet händer mig-
-så lär du vara där och göra samma sak.
Minns du när vi nästan dog? Fulla och topless på parasailing på Bahamas?
Du har rätt. Om jag råkar ut för en olycka är vi troligtvis tillsammans.
Ralph. Sätt upp Michelle som min nödkontakt också.
Åh, vad gulligt.
Okej, hur länge ska jag vänta innan jag börjar dra i kontakten?
-Herregud, Michelle. -Länge. Väldigt länge.
Okej. Okej.
Kom igen nu, bitch.
Kom igen, bitch. Det här fixar du, bitch.
Var inte en bitch!
Kom igen, bitch! - Tja! Vad händer, snubbe?
Tjena, snubbar. - Och snubbinor. Schyst.
Wow! Här har vi ju Egg-mannen från FaceTimen.
"Say hello to my little friend."
-Hej, Jack. Vi är riktigt taggade. -Absolut.
Är allt bra med dig?
Nej. Nej, jag kan inte...
Jag kan inte göra det här.
Jag vill prata med er om nåt bättre.
Den heter "Slutet: en filosofi om döden".
Det är jag. Det är min grej.
Ja, men Miles sa väl att vi inte är intresserade av den?
Det är den enda boken som är aktuell i dag.
Vi fattar, Jack. Leendeboken måste ha varit svår för dig att skriva.
Stopp ett tag. Vem sa det? Det var inte alls svårt.
Om ni fick läsa mitt utkast skulle ni slanta upp direkt.
Jag kan... Vänta lite.
Gud. Vem har slängt den här potatissalladen?
Det var jag. Förlåt.
Okej, strunt samma. Jag kastar ut ett par leenden här.
Nummer 22: "Det är inte ett punkterat däck, utan en gunga."
Nummer 46: "Om man kliver på ett bär har man gjort sylt." Hör ni?
Jag kan klämma ur mig vilken smörja ni vill.
Men vet ni vad? Ni får ingenting av mig.
Det här var inte alls det vi ville ha.
Skönt att slippa flytta hit. Alla här har sålt sig. Som du, Eggleston.
Ni är bara ett gäng posörer i fedorahatt.
Ingen av oss har fedorahattar.
Polarn... Du är en fedorahatt.
Jag kunde inte slå Eggleston-
-men kissade på huset och slog en praktikant.
Jag är efterlyst i New York, men jag är ju inte i New York.
Vi var ett gäng som läste er bok om döden.
Ja. Den är...dyster.
-Den var grym. -Jag kan inte sluta tänka på den.
Vissa delar var läskiga.
Jag gillade det om att förintelse och skapelse är samma sak.
Och liknelsen med musfällan. Den handlade väl om förintelse?
-Nej, om skapelse. -Det är samma sak, idiot.
Nej, det är det som är grejen. Det är ett kretslopp.
Jag är döende. Vi är döende. Du är döende.
Har du en lillasyster? Hon är också döende.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com