Jag ser de nuvarande katastroferna.
Jag tänker på nutiden-
- och den värld där jag ska sluta mina dagar.
Det är ingen värld jag tycker om.
Ni skriver: "Ett grafiskt skrivsätt, ord för ord."
"Orden bär fram tankarna, inte tvärtom."
En fyraradig strof som golvar en:
Champagne är torrt
Vampen går bort
Det är orden som bär fram tankarna.
Inte tankarna som bär fram orden.
Nu har jag gjort intryck för man angriper mig.
När man bor utomlands, 1 000 mil från Frankrike-
- är det så glädjande att se att den här tiden-
- med de svårigheter vi utsätts för så kan en roman-
-bli så kontroversiell.
Hätskheten, hatet och aggen.
Hoten! Det är unikt för det här landet.
Just därför finns inget vackrare land.
Dumheten är en kille. Med sitt liv han inget ville.
"Jag inget ville. Jag lever, jag är en kille."
Han tänker aldrig: "Det är inte nog."
"Jag kan inte nog, jag ser inte nog, jag gör inte nog."
Dumhet är lathet, tror jag. En sorts fett runt hjärtat och hjärnan.
Elev-id?
VÄLKOMMEN TILL PARIS UNIVERSITET II PANTHÉON-ASSAS
Jag kunde tala om karolinger, merovinger, Napoleonkoden...
I stället ska vi gå in på historiens stora försvarstal-
- och börja med underverken i romersk rätt, Hammurabis lagar-
-Dreyfusaffären, Maurice Papon-
- Ondskans blommor, Ravachol... Vi ska studera storslagna texter-
- som man borde skriva in i det mänskliga kulturarvet.
- Fröken! - Ursäkta mig...
Fröken. Vem är ni?
- Förstaårsstudent. - Ursäkta?
Jag är förstaårsstudent.
Ni förstår mig inte. Vad heter ni?
Förlåt. Neila Salah.
Och ert förnamn?
Neila. Jag heter Neila i förnamn, Salah i efternamn. Förstår ni nu?
Det är intressant att man reagerar aggressivt av brist på förståelse.
Genom er älskvärdhet, punktlighet och stil-
-förstår jag att ni på er första dag-
-hedrar vår institution och lärarna.
Det här är en föreläsningssal, inget gym. Ni är försenad.
Ja.
"Ja, monsieur."
Ni avbryter föreläsningen och säger inget?
Jo... Förlåt mig.
- Det är en order. - Va?
"Va"?
Jag förstår inte.
Jag ser det. På franska säger vi: "Jag ber om ursäkt."
- Är ni allvarlig? - Om jag menar allvar?
Jag är fem minuter sen. Varför är ni på mig?
Där kom förföljelsekomplexet. Typiskt. Vi går vidare.
- Typiskt? Hur då? - Lite polemik?
Jag vet inte, fröken. Jag frågar er. Vad tror ni?
- Det där är rasism! Ni har ingen rätt! - Nej!
Lugna er! Lugna er, tack!
Ni drar förhastade slutsatser. Ni drar förhastade slutsatser.
Typiskt för förstaårsstudenter.
Om jag sagt "typiskt för studenter med en annan kulturell bakgrund"-
- "som läser tre månader och hoppar av"-
- "för att deras lärare är så otroligt elaka"-
- "och fransmännen rasistiska" - ja, då kan ni kalla mig rasist!
Men så är inte fallet. Era anklagelser om ärekränkningar kan ni behålla.
Samma cirkus som förra året.
Jag tänker inte sluta efter tre månader.
Att komma sent första dagen klädd så där säger en del om era ambitioner.
Jag kan inte ägna hela föreläsningen åt er. Vissa personer vill studera.
Åter till arbetet.
Gubbjävel!
Förlåt. Ursäkta.
Vi talade om romersk lag.
En gammal lag som har utvecklats med tiden, precis som fransk lag-
-till skillnad från sharialagarna.
Ett av de mest föråldrade rättsystem i människans historia-
- som inte utvecklats överhuvudtaget, till skillnad mot fransk lag.
Fram till 60-talet fick vi inte döpa våra barn till det vi ville.
Vi tvingades välja namn ur almanackan.
Om man idag vill döpa barn till Barstol, Pendelkort eller Adburhaman...
...så går det bra.
Man kan skilja ut olika perioder under utvecklingen av romersk rätt.
Om den äldsta spekuleras det fortfarande.
I början skilde den sig knappt från kulter och religioner.
Mina kära barn!
Vår käre ordförande, Grégoire Viviani, behöver ingen presentation.
Titta, så han lyser!
Ni försöker alltid förbrylla förstaårsstudenterna.
Er charm falnar samtidigt som era studenter blir allt skarpare tänkare.
Ni är oemotståndlig.
Jag hade gärna lyssnat på er i timmar. Men kom till saken, käre ordförande.
Vi ordnar varje år en retoriktävling för förstaårsstudenterna.
Jag ska inte förolämpa er genom att förklara tävlingens vikt-
- eller räkna upp alla tidigare vinnare-
-som nu är de bästa i vår smala bransch.
Jag lägger anmälningsblanketter på min eminente kollegas skrivbord.
Fyll i dem så fort ni kan.
Vårt universitet har inte vunnit på 4 år. Det är dags nu.
Jag litar på att ni återupprättar äran åt vår fina institution.
Han gick hårt åt dig. Han var inte nådig.
Har du inga fler synonymer?
- Ärligt! Du borde anmäla honom. - För vad?
Han trakasserade dig. Det var uselt. Du är ett perfekt offer.
- Vad menar du med det? - Men...
- Säg det! - Du vet vad jag menar.
- Nej, det vet jag inte. - Sluta.
Att jag inte spelade piano eller landseglade i La Rochelle som barn?
- Inte alls. - Sluta spela flinande politiker.
Håll dig på din kant. Okej?
Politiker... Kasst skämt.
Man behöver ha en fungerande hjärna för att se sig som "priviligierad".
För övrigt var naturen generös mot dig när hon i sin saktmodighet-
- gav dig en toalettfärgad hy så att du visste din plats.
Den var bra.
Jaha... Gick det bra?
Okej.
Vad får vi för mat?
Filet mignon och ugnsrostad potatis.
Jag kom just från jobbet. Det finns mat i kylen.
Ska du gå ut? Igen?
Nachos.
Hör du?
Anissa, de är jättegoda.
Du jobbar. Jag med.
Nej, jag vet. Jag vet.
Hej då, tjejen.
- Kolla. - Läget, superfransyskan?
- Läraren dissade mig inför alla. - Skyll dig själv.
Jag kör Uber och är min egen. Ingen kör med mig.
Skaffa dig lappen först.
Fotbollsspelare vid 8, rappare vid 14, Uber vid 18. Det finns bättre.
Det är du som slutar arbetslös.
Masterutbildning, men fel namn.
- Franck! - Jag kommer!
- Jag måste gå. - God kväll.
Sticker du?
- Vad då? - Inget.
- Jag måste nog också gå. - Ja, du måste ju kolla på tv i morgon.
Vad vill du göra, då?
Det finns inget att göra. Jag ska sova.
- Säger du inte god natt? - God natt, Munir.
Jag är en nolla.
...de mest föråldrade rättsystemen i människans historia-
- som inte utvecklats överhuvudtaget, till skillnad mot fransk lag.
Fram till 60-talet fick vi inte döpa våra barn till det vi ville.
Vi tvingades ta namn ur almanackan.
Om man vill döpa barn till Barstol, Pendelkort eller Adburhaman...
...så går det bra!
Du har gått över gränsen, Pierre.
- Särskilt med det med sharia. - Störs du av att det inte är pk?
Ska jag skrika "Jag är Charlie" med jämna mellanrum?
Du fick kursen för att du var i knipa-
- inte för att du skulle roa dig med att plåga elever du ogillar.
Hånflina inte. Det är allvar, Pierre.
Ditt skrävlande har inte roat nån på evigheter.
Jag får klagomål från eleverna efter din första lektion!
Du följer inte kursplanen, du förnedrar eleverna, retar kollegorna.
Till och med säkerhetsvakten klagar.
- Han är en idiot. - Han säger att du är rasist.
Inte lika mycket som han.
Tre Facebook-sidor och en protestlista jobbar för att du ska få sparken.
- De vill ha bort dig. - Överdriv inte!
Inte bara eleverna. Rektoratet med!
Jag kan inte täcka upp för dig.
Jag tvingas överlämna dig till disciplinnämnden.
- Annars råkar vårt fakultet illa ut. - Ett faktum.
Jag kan stötta dig för att få fler positiva röster.
- Jag lyssnar. - De här rasistkommentarerna...
- Neila Salah. - Vad är det med Salah?
Du tar dig an henne inför retoriktävlingen.
- Hon är med några omgångar. - Vi är inte redo.
Just därför. Om det blir ett hallå så kommer rektorn att hålla käft.
Om hon vinner eller förlorar är oväsentligt.
Folk måste sluta tro att skolan är fascistisk.
Tänk dig bilden: Arabtjejen i en tävling för eliten-
-coachad av Pierre Mazard.
Mitt öde ligger i Neila Salahs händer.
Vilken mardröm.
- Fortfarande här? - 3 månader har inte gått.
Vänta på mig efter föreläsningen.
- Har ni anmält er till tävlingen? - Nej.
- Det är väl också typiskt. - Nu förstår jag.
Ni är upprörd över min paralipsis härom dagen.
Paralipsis är att låtsas som man inte säger det man faktiskt säger.
Och jag nämnde inte ens lukten.
Jag säger att jag inte nämnde den, men jag nämner den ändå.
- Det var ett exempel. - Det härom dagen också?
- Menade ni det? - Naturligtvis inte.
Eller kanske. Det är oväsentligt.
Det viktiga är att ha rätt. Sanningen struntar vi i.
Det är det jag ska lära er: Att alltid ha rätt.
Förstår ni?
Jag ska förbereda er.
Jag ska hjälpa er inför tävlingen.
Jag vill inte ha er hjälp. Tack så mycket.
Självklart. Det är lättare att stanna i offerrollen resten av livet.
Misslyckandet blir förutbestämt.
Inte av mig eller universitetet, men av er själv.
Det känns säkert väldigt bra.
Om ni inte vill kämpa för er självständighet-
- förtjänar ni varje hinder, varje blindskär som väntar.
För att inte tala om förnedringar.
- Ännu en paralipsis. - Det här är bara ett spel för er.
Klockan nio i morgon, sal 4.
- Dra åt helvete. - Idiot.
Ska vi gå?
Vältalighet. Retorik.
Konsten att tala väl. För att övertyga måste man bemästra dialektiken.
En serie argument avsedda för att få lyssnarens bifall.
För det är bara det som räknas.
Att övertyga. Att ha rätt. Sanningen är oväsentlig.
Vi börjar med grunden.
Schopenhauer.
En rolig tysk som levde i början av 1800-talet.
Han skrev en rolig bok om att alltid ha rätt.
"Eristik: eller 38 sätt att få rätt".
Då börjar vi.
Om mitt påstående är-
-att dödsstraffet måste återinföras-
- och ni måste bevisa att jag har fel, vad säger ni då?
Dödsstraffet togs bort-
- då man ville göra det franska rättssystemet mänskligare.
Otroligt. Ni låter som en Uberchaufför.
Har ni en särskild radiokanal-
- som ni lyssnar på i bilen för skojs skull?
Långa, komplicerade meningar med adjektiv åt alla håll.
Klockan tickar i tävlingen. Var effektiv, snabb och naturlig.
Vill ni ha dödsstraff? Ni är för döden. Jag för livet. Debatten är slut.
Homonymens taktik. Ta ett ord som den andre sagt-
-och foga till en irrelevant utsago.
Jag har alltid älskat potatis.
Att älska är ett skumt och bedrägligt skäl.
- Det där är bra. - Vi ska gå igenom alla 38 sätt.
Vi studerar även Cicero och Aristoteles. Så vi har att göra. I morgon klockan 9.
Du ljuger.
- Kolla! Det syns att hon ljuger. - Nej. Då hade hon inte dödat Abdé.
- Dimridåer. - Bestäm er nu, killar.
Tala om för oss varför vi inte ska döda dig.
- Din grammatik är helt obegriplig. - Svara bara, superfransyskan.
Statistiskt sett har jag varit varulv tre gånger vid det här laget.
Gör som ni vill. Men jag gör er uppmärksamma, mitt herrskap...
...på att Munir ville ha bort mig i början.
Vi misstänker inte honom, vi glömmer honom. Anfall innan man blir anfallen.
Då är man skyldig. En vanlig teknik, men inte så bra.
Jag tycker att det är misstänkt. Men det är upp till er.
- Hon lurar er. - Du frågade!
- Du ser skyldig ut. - Som alla araber.
- Jag ska döda dig! - Jag räddade dig ju.
- Jag är Häxan. - Hon är oskyldig. Och jag ska döda dig.
- Du också? - Det ska jag komma ihåg.
Gör det. Glöm inte vad jag sa.
- Säger du inget, Anissa? - Vad då?
- Hon är ingen varulv. - De är ju bästa kompisar!
Bästa kompisar för evigt. Det är inget för dig, fegis.
- Är inte jag din vän? - Lägg av.
Detsamma.-Vem vill rösta ut Munir?
1, 2, 3, 4. Dö! Dö!
1, 2, 3, 4. Du är död.
Vänd på kortet. Vi röstar ut dig.
Visa det och dö.
Kom ihåg vad ni gör nu. Idioter!
Vad är det här? En varulv?
Häxan, idioter! Jag sa ju att hon var varulv!
- Varulven. - Vad trött jag blir.
Acceptera ditt nederlag.
Utmana inte Frankrikes bästa advokat.
- Det är jag. - Frankrikes? Och jordens?
Hur kan hon vara varulv och advokat samtidigt?
Kom igen, killar... Mamma kommer snart hem.
Vet du vad du kommer att kalla mig? "Advokat".
"Advokaten på sin höga häst, ramla' ner för hon visste bäst."
I rättssalen kommer jag att golva alla.
Låt förlusten sjunka in.
Självklart, hovrättens ordförande!
Du skrattar åt hennes kassa skämt. Toffel!
Jag "toffel"? Det är ju du som är kär!
- Du ser hur han är. - För att han gillar dig.
- Hej då. - Lycka till.
- För? - I morgon.
Tack.
- God kväll, Pierre. - Vi ses i morgon.
God kväll.
God kväll, frun.
En mops. Han är 6 år.
Jag förstår inte...
- Hur har ni hamnat här? - Vad då?
Ni tar upp hundbajs. Jag förstår det inte.
Njuter ni av det? Det måste ni ju göra, annars förstår jag det inte.
Lägg av.
Märker ni inte att ni förnedrar er för lite kärlek?
Sköt ert eget.
Ja, reagera! Ni beter er lika värdelöst som det ni håller i händerna.
- Vi går hem, Vanilj. - "Vi går hem, Vanilj."
- Hon går inte att knulla. - Jag? Har du sett på dig själv?
Perversa kräk! Du har inte knullat sen Mitterrand.
Patetiska kryp!
Vanilj!
Vi går hem. Dumma kärring!
God dag.
Läs det jag skrivit på tavlan.
- Logos, Ethos, Pathos. - Är ni säker?
- Ja. - Då kan ni läsa.
"Försvaga motståndarens ställning genom frågor." Sätt 7.
Om ni kan läsa vet ni också att universitetet har en klädkod.
Jaha...
När ska ni byta ut den där förortsutstyrseln?
- Den är outhärdlig. - Jag trodde klädfrågan var avslutad.
Varför vill ni se ut som vildbasarna som eldar bilar vid jul och vid nyår?
Ska vi associera till oljud och lukt också?
Ni bär ju inte burka, så varför inte en prydlig klädsel?
Vet ni vad?
Jag gillar er inte.
Säg inte: "Jag gillar er inte." Det saknar kraft.
Säg: "Ni har inga älskvärda sidor." Annars låter det som en demonstration.
Säg: "Jag försökte tycka om er, men det var omöjligt."
Hitta känslan, skapa en förväntan, och gäcka den. Det är effektivare!
Fatima!
- Hur sa? - Dåligt skämt. Förlåt.
- Jag går. Jag ska anmäla er. - Vänta, vänta! Förlåt mig.
Varför gör ni det här?
Håller privatlektion. Varför hjälper ni mig?
- Vad tror ni? - Jag frågar er!
- Ni vet varför. - Nej!
- Ni har väl en hypotes? - Nej.
Jag kanske såg nåt speciellt hos er.
En begåvning. Nåt bättre än det ert yttre skvallrar om.
Wallah.
Vad tror ni? Att man inte dömer hunden efter håren?
Att det yttre inte spelar nån roll?
Det yttre signalerar alienation.
Det är språkets och reflektionernas fiende.
Utmärk er inte. Stanna kvar i flocken.
- Er panurgism förhindrar er att... - Min vad?
"Panurgism". Ta upp telefonen och se efter.
På en gång. Se så!
"Från Panurge, en karaktär hos Rabelais. Passivt, fåraktigt beteende."
- "Synonym: konformism." - I morgon, vid samma tid.
God kväll, Latifa.
Rör runt. Det ska koka.
Jag gör det. Låt mig göra det.
- Inte för mycket. - Jag vet! Du har lärt mig.
Inte för mycket. Nu gör du så här.
Nu får vi rester i sex månader.
Det är gott med nåt annat än halvfabrikat. Skriv upp!
Snart säger du: "Hitta dig en fin make."
"Han hjälper dig med ekonomin. Ensam kvinna, i din ålder? Grannarna pratar!"
- Har jag sagt nåt? - Inte än.
Då gör jag det nu. En ensam kvinna, i din ålder?
- Hitta en gubbe åt dig själv. - Din far räckte bra.
Vilka grannar?
Alla är gifta utom du.
Sluta! Mamma, det räcker nu. Snälla. Jag ber dig.
En riktig rasist. Han kallar mig Fatima.
- Det är ett fint namn. - Man kan inte snacka med dig.
Man kan inte prata med dig! Er generation bara kräver.
- Vi måste ju! - Varför då?
- Jag frågar. - Jag med.
- Ingen ser mina strumpor. - Uppfostrade jag dig så?
Hon ser ut som en tiggare.
Jag önskar att jag hann stoppa min dotters strumpor-
- och klä henne som en prinsessa, men jag hinner inte.
- Gick du runt lortig kanske? - "Lortig"? Överdriv inte.
Går du till skolan så där? - Hon måste noppa mustaschen.
- Vilken mustasch? - Din!
Har du sett en?
"Ja vet mitt öde. Mitt namn ska förknippas..."
"Ja vet mitt öde"? Börja med att lära er prata.
Kan ni artikulera lite? Hälften av det ni säger är obegripligt.
"Ja vet" finns inte. "Jag vet."
Varsågod.
"Jag vet mitt öde. Mitt namn ska förknippas med minnet av något stort."
Varför så bråttom? Ta er tid.
Vältalighet handlar även om att utnyttja tystnaden. En gång till.
"Ja vet mitt öde. Mitt namn..."
"Jag vet." Så svårt är det inte.
Har ni gröt i huvudet, eller vad? Nej, nej!
Jag provocerar inte. Det är ett franskt uttryck-
- som innebär att ni är trög. Förstår ni?
En gång till.
Sätt pennan i munnen så här. Och artikulera.
Se så.
Oroa er inte. Det är halal.
Det där var en provokation.
"Ja fet mitt öthe..."
Skratta inte så dumt.
Ställ er upp.
En gång till.
- Sträck på er. - Tafsa inte!
Var stolt över er själv.
Och andas. Andningen är mycket viktig.
Igen.
Bra. Ställ er på bordet.
Ta plats nu. Jag vill höra er.
Er röst ska fylla rummet och jag vill förstå varje ord.
"Ja fet mitth öthe."
"Mitth namn thka förknippath med etth minne av någoth thtort."
"Minneth av en krith utan deth like på jorthen."
- "Då methvetenheten konfrontherar..." - Nej, nej!
Det går inte alls.
Vi försöker med den här. Kom.
Vart ska vi?
Jag kan inte.
Tänk om nån ja känner står här.
- Vad? - "Jag känner."
Har du problem?
Hon tror att hon är en liten Saudi-prinsessa.
"Vänner, romare, landsmän, hör på mig!"
- "Jag vill ej prisa men begrava Caesar." - Högre!
Jag hör inget.
- "Vänner, romare, landsmän..." - Artikulera!
"Hör på mig. Jag vill ej prisa, men begrava Caesar."
Hon har nog inte alla hästar hemma.
"Vad gott vi göra läggs med oss i graven."
Hon är som gubben i Sagan om ringen.
Det är Sagan om ringen, va?
"Den ädle Brutus har sagt er att Caesar var härsklysten..."
"Om så det var, var det ett gruvligt fel. Och gruvligt har ock Caesar pliktat."
Nu ska vi jaga drakar i Mordor, alvdrottningen!
- Håll tyst nu. - Vad då "håll tyst"?
Vad glor du på?
Har du ingen respekt, sötnos?
- Varför åker du T-bana? - Åk på mig i stället.
- Det där svarar jag inte på. - Inte?
- Hon är het. - En brud från orten.
Jag kan vara Romeo och du Julia.
Teknik 5: "Vilseledande argument."
Bevisa för mig varför dödshjälp är bra för samhället.
Dödshjälp är bra-
- för alla vet ju att jorden redan är överbefolkad.
Dessutom börjar jordens resurser att ta slut.
Alltså... Ekologiskt sett vore det väldigt bra.
Vår klimatpåverkan minskar. Och ekonomiskt sett...
Till exempel i Belgien, där folk är för aktiv dödshjälp-
- har BNP gått upp med 157% i petrodollar-
- enligt aktieindex. Det ger en marginalkostnad på 5.
Ni förstod genast att ni ska blanda de olika teknikerna.
Ni blandade teknik 5, vilseledande argument-
-med 15, absurda argument.
Över till teknik 6. Förutsätt det icke bevisade.
Fortsätt.
- Läget? - Vad vill du?
Hur går det?
- Coachar inte Mazard dig? - Gillar du mig?
Varje gång vi ses, stöter du på mig.
Jag ville bara önska dig lycka till inför första rundan.
Detsamma.
Till denna omgångs vinnare har juryn utsett Benjamin De Segonzac.
Ursäkta.
Nu ber vi att få upp Neila Salah och Jean Proutot.
Lite tystare, tack.
Ni kommer att diskutera ämnet "Gör kläderna mannen?"
Kom ihåg att tiden är begränsad. Var klara och tydliga.
Proutot, ni börjar med att förklara varför kläderna inte gör mannen.
Fröken Salah, ni förklarar varför det inte förhåller sig så.
Monsieur Proutot, varsågod.
Ordföranden, ärade medlemmar i juryn och åhörare.
Grekerna sa: "En apa är alltid en apa"-
- "även när den är klädd i purpur."
Trots det kan vi konstatera att världen är full-
-av dessa apor.
Stackare som försöker dölja vilka de är.
Men det är inte deras fel.
Sådant är livet.
De fattiga vill klä sig som rika, för att smälta in i bland dem med makt.
Och, förvånande nog, finns inget modernare bland de rika-
-än att klä sig som hemlösa.
Vi köper kinesiska skor i konstläder och jeans med hål i från Chanel.
Som tur är, fungerar hyckleri aldrig särskilt länge.
Ett barn på 5 år avgör genast skillnaden mellan en trasa och en servett.
Var och en känner igen de sina. Det är sociala koder.
Ta till exempel terrorister som utövar taqiyya-konsten att förställa sig.
Barbarer som rakar av sig skägget-
- dricker champagne, ligger med prostituerade och äter halouf.
Är det rätt?
De klär sig som vi.
Det är tydligt. Kläderna gör inte mannen.
Minikjolen gör inte horan, och slöjan gör inget helgon.
- Är det ett Ku Klux Klan-möte? - Lugn.
Vad är det? Är jag här för att förnedras?
Lugna er. Ni får behärska er om ni inte vill bli utesluten.
Varsågod, fröken Salah.
Ordföranden, ärade jury, åhörare...
Om kläderna inte gör mannen, hur blir vi då Guds avbild?
När män blir präster, antar de då inte en klädkod?
Om kläderna inte gör mannen, föds män till präster.
Ni vet att män inte föds till präster, de blir dem.
- Simone de Beauvoir! - Monsieur Proutot....
Fröken Salah, fortsätt.
Kläderna gör mannen och öppnar dörren till prästerskapet.
Saker är aldrig helt vad de verkar när de ser ut att vara dem.
Sättet vi visar oss på säger mycket om vilka vi är.
Låt mig därför visa er att kläderna gör mannen.
För att bli Guds utvalde måste man dra på sig kläder.
Bra sagt.
Du visar dig på styva linan.
För att sammanfatta:
Bär ni inte era kläder på grund av ert yrke?
Hjälper inte era dräkter er i er hållning?
Era känslor tog över igen.
Ni borde ha uteslutits. Ni behärskar er inte.
- Han förolämpade mig ju. - Och? Det blev er chans.
Därför blev han diskvalificerad. Lär er att inte ta nåt personligt.
Håll distansen. Glöm vad andra tänker.
Om ni vill vinna åhörarna, sluta bry er om vad de tänker!
Nu fortsätter vi.
Inte här!
Jobbiga typer...
"Vänner, romare, landsmän, hör på mig!"
"Ej prisa, men begrava Caesar vill jag."
"Vänner, romare, landsmän, hör på mig!"
"Ej prisa, men begrava Caesar vill jag."
"Vad ont vi göra, överlever oss."
"Vad gott vi göra, läggs med oss i graven!"
- "Så må med Caesar ske." - "Så må med Caesar ske!"
- Det var jättekul! - Vad gör ni?
- Va? - Vem har sagt att ni får göra så?
Skickar du den till mamma? Telefonerna är vetenskapens skithål.
- Först kläder, nu telefoner? - Selfies, ljudmeddelanden, hjärtan.
- "LOL", "WTF", patetiskt! - Lev i nutiden.
Tänk om det är tiden det är fel på, och idioterna på sociala medier.
Nu hörs de mer än Nobelpriset.
- Pierre... - Monsieur Mazard.
Monsieur Mazard, jag har inga pengar.
Försök med teknik 12. Få servitören att ömka en tjej från slummen.
Det passar er hudfärg.
Fan.-Pierre!
Hej igen! Förlåt, men jag har problem...
Vi skriver upp det på Mazards nota.
- De var ju vetenskapens skithål. - Varför vänta 25 minuter på en taxi?
Jag kan ju få en på 5 minuter med den här lilla teknikjuvelen.
Jag fick till och med en brud på Facebook med den här grejen.
- Är allt tillåtet? - Jag pratar inte om övertygelser.
- Utan om att argumentera. - Skit i sanningen, ha bara rätt.
Nu gick det in! Jag fick hamra lite.
Kom. Jag lägger ut. Kom! Jag ber.
Hej, monsieur...
- Vill frun att jag kör en viss väg? - Nej.
Tack för ert förtroende. Det finns karameller och mineralvatten.
Självklart, min herre. Ni har vårt förtroende.
Tack, Ali. Vi ses i morgon.
- Damen har shoppat! - Allt väl, Munir? Läget?
- Äter du med oss? - Jag måste jobba.
- Gör det. - Vad är problemet?
Du har blivit snobbig och går i högklackat.
- Du förstår vad jag menar. - Det gör jag faktiskt inte.
- Jag förstod. - Vad?
Alla hatar mig nu. Jag har svikit er.
- Skolan gör mig dum. - Det sa jag inte!
Det är klart att du gör. Jag tänker bara på tävlingen.
- Hallå, Neila! - En sekund.
- Skicka upp bollen. - Jag är äckligt självupptagen.
Jag dricker kaffe i Saint-Germain-des-Prés.
Jag träffar er bara för att säga att ni inte har förändrats.
- Det är jag som är en kliché. - Vad fan pratar du om?
- Jag ser att du avskyr mig. - Inte alls.
Var ärlig. Säg att du inte gillar mig.
- Sluta! - Erkänn att du inte gillar mig.
- Det är klart att vi gillar dig. - Ja!
De gillar mig lite fortfarande, men...
Du och jag känner varann. Du älskar mig inte.
Jag älskar dig visst.
- Jag saknar dig. - Detsamma.
- Nu blir det pinsamt. - Va?
Ser du hur bra jag har blivit?
- Omskrivningens teknik. - Va?!
Använd ironi eller omskrivning för att beskriva verklighetens motsats.
- Värsta tekniken! - Lägg av!
- Hon retas! Klappa till henne. - Vilket språk! Du är 8!
- Och ett halvt. - Snorunge.
- Kolla på dem! - Det är inte sant. Jag kräks.
De känner varann sen de var 2! Incest!
- Jag är chockad. - Vi käkar.
De äter upp varandra.
"Och hennes arm och lår"
"och hennes länder och rygg, mjuka leder, svanen böljande"
"stod fram för mina blickar, vakna och serena"
"Och buk och bröst, min vingårds klasar"
"som förleder mer än demoner gör"
"sköt ut för att fred ur sinnet jaga bort, bringa min själ på fall"
"och tvinga den att fly från klippan av kristall"
"där den i avskildhet och lugn slagit sig ned"
Hör ni skönheten och det sensuella i den här texten?
Det är mer spännande och liderligt än ert internet-
-och er YouPorn.
Baudelaire blev angripen för Det ondas blommor.
Han skändade moralen, den allmänna såväl som den religiösa.
Nu talar vi inte om Muhammed-karikatyrer, utan om poesi.
På den tiden kunde orden verkligen uppröra.
De väckte känslor och skrämde så att författare drogs inför rätta.
Man censurerade dem, satte munkavle på dem och tystade dem.
Med dessa ord skändade Baudelaire moralen.
Han ställdes inför rätta för att han upprörde.
Det missbrukades sen av en senil tänkare-
- och vantolkades av er själviska och bekväma generation.
- Vi är upprörda! - Över Syrien, till exempel!
- Och klimatkrisen! - Och capribyxorna!
Ni är mest upprörda över att inte komma in på klubbar-
- och för att er svindyra ingefära- kryddade morotssoppa är ljummen.
Röker ni inte? Ni andas bra.
Tycker ni om att andas?
Det betyder att ni tycker om syret, luften och naturen.
Om ni tycker om naturen, tycker ni om Afrika och vidderna.
- Då tycker ni om elefanterna. - Ja. Och?
Vad är vackrare än en elefant?
Ni tycker om vackra saker.
Som kronan på verket finns... Jag vet inte.
Kvinnor! Vad är vackrare än kvinnor?
Ni tycker väl om kvinnor?
Då är ni en flata.
Inledningen till 1946 års författnings- reform innehöll två slags normer:
"Grundläggande principer erkända av republiken i lag."
"Och principer särskilt nödvändiga i vår tid."
Saknar dig.
Jag saknar dig åckså.
Också med O!!!
Jag saknar dig Också.
Okej, superfransyskan!
Kan ni "verlan" -slang?
När jag var barn kastade vi om stavelserna. Det är knappast nytt.
"Beur" betyder nu för tiden andra generationens invandrare.
Alltså fransmän...
...som inte funnit sin plats i samhället men som borde haft den.
- Allt väl? - Ja. Och du?
- Plågar han dig mycket? - Du tänder på det.
- Det hindrar inte skvallret. - Vilket?
- Att ni gör det. - Va? Är du helt dum?!
Det är ju befängt. Han är uttråkad. Jag är hans tidsfördriv.
Jag har fått läsa om. Förra året var jag hans offer.
Han gjorde verkligen livet surt.
Varje föreläsning sa han att jag skulle dö av inavel.
Mitt blåa blod. Jag hade tur som var min mors bror.
Jag bodde i Versailles och snöt mig i gardinerna.
Vilket svin.
Okej. Vi ses i morgon, Benjamin.
Sista tekniken: förolämpningen.
Om man inser att motståndaren är överlägsen och har rätt-
- får man angripa honom personligen, förolämpa honom.
- Se så. - Då kan jag...
- Ja, ni kan! Sätt igång. - Verkligen?
Jag upprepar det inte.
Är ni säker?
Ditt jävla as.
Urin från Ur-anus.
- Ja... - Degenererade rasist.
Horunge utan horan. Byracka.
- Ät skit och dö, toalettslickare! - Okej...
Det är för anekdotiskt. Var personligare. Angrip mig... personligen!
Du har en stor näsa. Du är fet.
Du luktar fan. Har du en rutten tand bakom tonsillerna?
Så gärna.
Jag är rätt säker.
Dina föreläsningar, dina stenciler, dina halal-pennor...
Stoppa dem inte i munnen, utan i...
Nu räcker det. Måndag Lille. Andra rundan.
10.46, Gare du Nord.
- Fan! Mamma kom nu. - Jag stannar. Hon är cool.
Flytta dig! Hon är här! Flytta dig!
Vi träffas på andra sidan.
Kom.
Jag tänkte fråga... Vill du käka nån kväll?
När du kommer tillbaka. Ingen kebab.
En riktig restaurang. Bara vi två. Om du känner för't?
- Bara: "Om du känner för det." - Jag frågade ju!
- Vad då? - Inte: "Om du känner för't."
Är det allt du har att säga? Hej då, superfransyskan.
- Ditt sätt att prata är roligt. - "Roligt"?
Munir, vänta! Var inte så dum. Självklart vill jag äta middag.
Kom tillbaka!
Jag kanske säger fel, men menar vad jag säger.
Munir!
Fan.
Lille, omgång 2
Fröken Neila Salah... Ordet är ert.
Herr ordförande, ärade jury...
Jag ska säga sanningen, inget förtiga, ändra eller tillägga-
-även om jag ljuger som en häst travar.
Marseille, omgång 3
Om läraren måste välja ut sin elev-
- bestäms på förhand vem som ska föra kunskapen vidare-
-vilket banar väg för en hemsk fatalism.
Bordeaux, omgång 4
Min sanning är kanske inte er sanning.
Ska man avslöja alla sanningar?
Skulle ni säga till ett storögt barn på julafton att jultomten inte finns?
Skulle ni säga till nån på dödsbädden att det inte finns nåt paradis?
"Blir man lycklig av kärlek?"
Fröken Salah, ni argumenterar för ett ja.
Blir man lycklig av kärlek?
Vilken kärlek? Andras kärlek?
Ens egen?
Och vilken lycka?
Sägs det inte att man kan leva på kärlek och vatten?
Vad betyder det att vara kär?
Barthes menar att kärleken kan mätas i tiden man väntar.
Ja. Jag är kär, för att jag väntar.
Den andre, piraten, äventyraren, bergsklättraren, väntar aldrig.
Han bestiger Kilimanjaro och korsar Söderhavet.
Det är olidligt.
Ibland när man är kär...
...försöker man våga. Man vill bli sen.
För att ge sin äventyrare en läxa.
Men tyvärr förlorar man alltid.
Man är aldrig tillräckligt långt bort.
Oavsett vad man gör blir man overksam, exakt som en väckarklocka-
- och ibland värre än så: Man kommer för tidigt. För tidigt!
Men när man känner att kärleken är besvarad, står man på piren-
- och börjar acceptera en outgrundlig väntan-
-och svindeln i ytvattnet i hamnen.
Då blir de dystra och orörliga vågorna ett fantastiskt euforiskt hav.
En öm och mjuk famn där man väntar-
- trygg och oövervinnerlig i förvissningen om sin älskades återkomst.
Den väntan blir det mest utsökta-
-och lyckligaste tillståndet.
Vinnaren är Neila Salah.
Vila inte på lagrarna bara för att ni är i final.
Ni måste arbeta på. Nästa övning: anpassa sig till publiken.
God dag, frun.
Hur står det till?
Hur är det? Lugnt?
Tycker ni om att vara här?
Spelar ni bridge? Har ni kompisar?
Har ni familj? Kanske barn?
- Har ni en son? - Min son!
Han kan dra åt helvete. Då blir det karl av honom.
Förstår du, slyna?
- Ni har träffat min mor. - Nu förstår jag bättre!
Jag lämnade Nantes för universitetet. Tiden gick. Vi pratar inte längre.
Ni, som talar så mycket?
En vältalig person vet ibland inte hur man säger saker enkelt.
Förlåt mig.
En vältalig person vet ibland inte hur man säger saker enkelt.
Skickar ni emojier med hjärtan?
Skicka några till er mor.
- Vem är den lycklige? - Är ni svartsjuk?
Jag lät ju er träffa min mor. Nå, vem är det?
Munir.
Han är en prins.
Han vet det inte än bara.
Han har ett hjärta av guld.
Med tankar som ett svärd. Raka.
Träffande. Tydliga. Skarpa.
Vassa.
Han är inte rädd för nåt.
Med honom är jag inte rädd för nåt.
Och han får mig att gapskratta.
Han är dessutom otroligt snygg.
Vad gör han?
Uberchaufför.
God kväll, mitt herrskap. Har ni bestämt er?
Ja.
Hummer Thermidor och gratinerade musslor.
Eller stekt havsaborre med välkända släktingar.
Jag tar de välkända släktingarna, tack.
Som förrä ostronaladåb i trilogin-
-gurkchutney, röd kaviar och wasabi.
- Och till herren? - Samma sak som frun.
Fortfarande upprörd?
Inte ens ett "God natt, Neila"?
Det är en stor dag för vårt universitet.
Jag ber om en varm applåd för Neila Salah...
...som tävlar för oss i finalen!
Som ni vet är jag ingen stor talare.
Där bevisades det.
Jag vill tacka Grégoire Viviani, vår ordförande-
-för att jag har fått tävla för skolan.
Det gör ont att erkänna det-
-men jag har en otroligt bra lärare.
Gud ska veta att det inte började särskilt bra.
Han har verkligen plågat mig.
Men jag skulle aldrig vilja byta ut honom.
En vältalig person vet ibland inte hur man säger saker enkelt.
Därför ska jag säga det enkelt.
Tack, Pierre.
Jag trodde nästan på dig.
"Tack vare mig lever Mazard igen."
- Vad menar du? - Jag har fattat.
Vad då?
Dealen. Styrelsen träffas nästa vecka och du tackar honom offentligt.
Är det en tillfällighet?
Du är hans goda gärning. Bra jobbat. Du blir stjärna-
- och han fortsätter att vara rasist. Nu är han ursäktad.
Sån cynism gör att jag tappar tron på mänskligheten.
Men jag är imponerad.
Här är vårt underbarn.
Jag kommer aldrig bli er goda gärning.
Retoriktävling, final
Munir!
Förlåt, Munir.
Krama mig.
Jag var ett svin.
Du har rätt. Jag vet inte vad jag gör.
Jag struntar i det där nu.
Du hade rätt från början.
Jag tappade fotfästet.
Jag förstod inte att...
...jag inte hörde dit.
Kan du inte svara?
Upp med hakan.
Sträck på dig.
Bruden jag träffade ger inte upp så där.
Det är inte henne jag älskar.
Efter allt du har gjort och stått ut med-
-så ger du bara upp?
På grund av en elak lärare.
Tror du att vi är enbart goda och de elaka?
Vi sitter alla i samma båt.
Han utnyttjade dig, men det var väl ömsesidigt?
Svara mig, Neila. Lärde han dig ingenting?
Gav han dig inget?
Gjorde han dig inte bättre?
Det är för sent, Munir.
Nej, det är inte för sent.
Vem släppte in er?
Jag gick in själv.
Jag gick in för att jag tycker...
...att det ni diskuterar gäller mig mer än nån annan.
Det handlar väl om Pendelkort Barstol och Adburhaman?
Ni har ett möte här idag-
- för att diskutera de obsceniteter, verkliga eller inbillade-
- och övergreppet, verkligt eller inbillat-
-i användningen av ordet "Barstol".
Jag har nåt att säga.
Säg det ni har på hjärtat.
Jag är här för att bekräfta att han är jordens mest avskyvärda varelse.
- Tack, men... - Låt henne tala.
Ta en stol och sätt er.
Pierre Mazard är cynisk på det kyligaste och mest tragiska sättet man kan vara.
Han tror inte på nåt, i synnerhet inte sig själv.
Han avskyr sin samtid.
Han respekterar inget och ingen, ännu mindre samhällsinrättningarna.
Javisst, han fick en tilltro till mig, utrustade sig med tålamod...
...men han är framför allt en streber.
Han spelar gärna under täcket-
-för sitt eget bästa.
Pierre Mazard är en cyniker.
Ändå har han visat en intelligens-
- och en generositet som jag inte hade förväntat mig här.
Ändå har han varit oerhört hängiven och passionerad.
Ändå hoppas jag att alla elever i världen träffar en som han.
Och då har jag inte ens nämnt...
...att allt blir möjligt med honom.
Att en känslostyrd förortstjej-
- fick representera vårt universitet i finalen-
- mindre än ett år efter att hon träffat honom.
För i slutänden är det som vi minns av honom-
- medelmåttigheten och det vulgära i hans upptåg.
Vi minns "Barstolen".
Jag vill också säga att han är en fantastisk pedagog.
Han letar i skiten och är en gnällspik, mer full av motsägelser än fördomar.
Han gav mig hungern och ett jävlar anamma.
Han gav mig fredens vapen utan att döma mig.
Tack vare honom blir jag skottsäker utan att tappa känslorna.
Jag minns nån som bara har orden, för många ord.
Ord som har trubbat av hans hjärta och kvävt hans sista mänskliga drag.
Och vilka ord? "Barstol."
Slakta besten.
Bind honom vid skampålen och låt eleverna dansa på hans glödande rester.
Men tack vare hans undervisning vet jag mitt öde.
Jag vet att mitt namn ska förknippas med minnet av något storslaget.
Pierre Mazard gav mig det.
Till mig, Neila Salah, född i Créteil den 13 juli 1997.
Buzian och Khadija Salahs dotter.
Hans synder går inte att ursäkta.
Man måste vara dum för att förlåta honom.
Tack för att ni lyssnade.
Ursäkta mig.
Jag ville säga att...
Jag citerar en stor, framtida advokat.
"Man måste veta hur man säger saker enkelt."
Så tack.
Tack, Neila.
Menade ni det ni sa nyss?
Sen när måste man tro på det man säger?
Det viktigaste är inte sanningen, utan att övertyga.
Urin from Ur-anus!
Degenererade rasist.
Horunge!
Nej... Horunge utan horan!
Ät skit och dö i toaletten!
- Ät skit och dö, toalettslickare. - Så var det.
Byracka.
Infernaliska ökenschakal vid randen av en torr brunn.
Sandtäckta kamel!
- Ouarda från öknen. - Ruttna schakal.
Jag fick just ditt fall. Jag är ledsen att jag är sen.
Du ser för jävlig ut.
Varför stirrar du?
Jag vill inte ha nån brud. Jag vill ha nån med stake.
- Du kommer fucka upp det. Hora! - Håll käften.
Passa dig för vad du säger. Du jobbar för mig.
- Håll käften och ta av dig mössan. - Aldrig för en hora.
Det är du som är horan. Av med mössan.
Bra så? Är jag gullig?
Jag är oskyldig. Offer för rättstemet.
Förlåt, jag hörde inte. Artikulera!
- Ett offer för rättssystemet, frun. - Advokaten.
- Säg "advokaten". - Är det ett sommarläger?
Försöker du se fransk ut i din frisyr?
- Jag är fransk. - Jag med.
Du rånade en mataffär. Återfallsförbrytare. Vittnen.
Dina polare angav dig. Det kan stå dig dyrt.
Antingen lyssnar du, och det blir ett procedurfel-
-eller så dummar du dig och får 10 år.
Du ställs inför rätta. Domaren ogillar din typ.
Med huvtröja förlorar du. Ställ dig upp.
Res dig!
"Herr ordförande, ärade jurymedlemmar..."
- "Här ordförande, ärrade jurry." - "Herr ordföranden."
Sträck på dig.
- Du syndar. Tafsa inte! - Du är en synd. Sträck på dig.
"Herr ordföranden, ärade jurymedlemmar..."
Ta ut händerna ur fickorna.
Sträck på dig.
En gång till.
Texter: Cristel Nyqvist Oneliner