Lidský dotek.
Naše první forma komunikace.
Bezpečí, jistota, pohodlí, všechno v jediným zašimrání prstu.
Nebo v doteku rtů na jemnou tvář.
Spojuje nás ve štěstí,
pomáhá nám ve strachu,
vzrušuje ve chvílích vášně
a lásky.
Potřebujeme doteky milovaných
skoro jako vzduch.
Ale já nikdy nechápala důležitost doteku.
Jeho doteku.
Dokud nebyl zakázaný.
Jo. Jo, ty vypadají dokonale.
To opálení by vypadalo skvěle.
Nezakryjí ti ani půlku prsa.
Ne. Ty potřebuješ...
- Ty jsou pěkný. - Fakt pěkný.
- Jo. - Ukaž.
- Tyhle. - Jsou moc hezký.
Ale nejsou moc málo vyzývavý?
Haló?
- Posloucháš? - Vy poslouchejte.
Taylor a Mason budou ráno na letišti.
- Co se tak tváříš? - Bože.
- Já vím. - Co? O co jde?
Mason a Brooke se rozešli.
- Nerozešli. - Ale jo.
Bože můj, Mayo.
- Ty to uděláš! - Jo.
Ráda bych u toho byla.
Je škoda, žes to plánovala a nemůžeš s náma.
Můžete mě přidat na fotky přes nějakou super aplikaci.
- Co to povídáš? - Vždyť víš.
- Nevím. - Mažeš si tam beďáky
a přidáváš si falešnou tvářenku. - Zmlkni.
A řasy! Nemáš je opravdu tak dlouhý.
- Protivo. - No jo.
Díky za ty burgery.
Musíte si to užít.
- Dobře? - Ahoj.
- Mám tě ráda. - Já tebe víc.
- Mám tě ráda. - Měj se.
Ahoj.
- Používej ochranu. - Díky, mami.
Ahoj, světe.
Jsem zase v nemocnici na další kolo.
Zase potřebuju antibiotika, abych zatočila s tou bolestí v krku,
která mě... Ahoj, Barb! - Bolest v krku?
- A čtyřicítky horečky. - Už bylo hůř.
- Stello, netoč mě. - Vypadáš dobře!
Já vím. Stella se hned vrátí, jen jí musím dát léky.
Slyšíte šéfovou.
HNED JSEM ZPÁTKY!
Tohle je asi nejhezčí.
- Ahoj, Stello. - Páni.
Za půl roku se toho dost změnilo.
Jo. V březnu mám rodit.
Pokrč ruku, prosím.
- V jakým pokoji je Poe? - Tři sta deset.
Čau, fešáku. Jsem na 307. Vyšetření.
Otevři pusu.
Tak jo.
Čau. Mám bronchitidu, ale přežiju. Pak se stavím.
A je to. Za chvíli se uvidíme.
Díky, Julie.
Páni, určitě to nebude vadit?
Pořád tě budu hlídat, takže to vadit nebude.
- Co bych bez tebe dělala? - Umřela bys.
To je fakt.
Barb mi tentokrát nechala v pokoji všechny moje léky.
Mám tady prášky, nějakou šťávičku...
Bašta. Je to tekutá výživa,
co mi jde trubičkou přímo do žaludku.
Takže jestli nějaká holka chce jíst pět tisíc kalorií denně
a nepřibrat ani deko, můžeme si to vyměnit.
Dneska to asi maličko přerovnám,
protože určitě víte, že jsem trochu magor.
Mluvím o svý obsedantně kompulzivní poruše.
Tak se mějte. Čau, lidi.
KYSELINA FUSIDOVÁ
ŽIVOT, SMRT A NESMRTELNOST
Nahoře je nový děcko. Přijď za 15 minut.
- Ahoj, Cynthie. - Ahoj, Stello.
Ahoj.
Znám služby sester,
když si nesedneš na knoflík,
budete mít hodinu klid.
A musím na tý posteli spát, jasný?
Nejsme přece zvířata.
Tak dlouho to ani nepotrvá.
Co to povídáš, Willisová?
ZÁKAZ POUŽÍVÁNÍ MOBILNÍCH TELEFONŮ
Nesla sis věci.
Byla jich docela hromada.
Budeš tu dlouho?
Haló?
Ty jsi hluchá.
Neměl bys hostům dohazovat pokoj?
Pronajímáš na hodinu, nebo co?
Takže jsi nás šmírovala.
Já nešmíruju. A ty jsi přišel za mnou.
Chtěl jsem se představit,
ale tenhle tvůj přístup... - Budu hádat.
Jsi ten typ, co neuznává pravidla,
aby se cítil na koni. Je to tak?
- Nepleteš se. - Myslíš, že je to roztomilý?
Přijde ti to roztomilý?
Půjčovat kámošům pokoj na sex je nechutný, takže ne.
- Nemáš ráda sex? - Mám ráda sex.
Mám, sex je fajn.
To nezní zrovna nadšeně,
ale alespoň se shodneme.
- V ničem se neshodneme. - Jsi protivná.
Co ty tady nahoře děláš?
Dva metry od sebe, oba znáte pravidla.
Wille, vrať se do pokoje.
No vidíš.
Už znáš jméno, ať máš ucelenej názor.
Jsem Will Newman.
- A ty jsi? - Hluchá.
Díky, že máš roušku, Stello.
Stella.
Usměj se.
To je život.
Skončí, než se naděješ.
Cystická fibróza?
B. cepacia.
Je v klinickým testu na Cevaflomalin.
Kdybys to chytila,
na nový plíce můžeš zapomenout.
Tahle bakterie se nedá vyléčit.
Drž se dál.
Ahoj, světe.
Afflo vesta na dalších 30 minut a hotovo.
Potřebuješ ještě něco?
Čokoládovej puding pro dva?
Jsem snad tvoje servírka?
Musím tě využít.
Tak jo.
Hodná holka, šikovná.
Dobře, je to dobrý.
- Tak se uvidíme zítra. - Ahoj, Barb.
Tak jo.
Narodila jsem se se smrtelnou cystickou fibrózou.
To nutně neznamená, že umřu zejtra,
ale může se to stát. Jako každýmu.
Jen mám míň času než ostatní.
Moje plíce teď fungují asi na 50 procent.
Podle doktorky Hamidový budu potřebovat transplantaci plic
kolem třeťáku na střední.
To bude sranda.
Ahoj, lidi.
Jsme na novorozeneckým, protože jsem dětma posedlá.
A Barb,
moje krásná Barb, mi dovolila sem teď chodit.
Cystická fibróza je genetický onemocnění,
při kterým moje tělo produkuje hromady hlenu.
A musím být opatrná mezi ostatníma lidma s cystickou fibrózou.
Nesmíme se přibližovat na míň než dva metry,
abychom nechytili jiný bakterie.
Spousta lidí si neuvědomí, že nový plíce
nám vydrží jen asi pět let,
což nevadí, protože většina z nás
se snaží jen přežít, než najdou novou léčbu.
Ahoj, lidi! Užívám si novou Afflo vestu.
Je parádní, protože nemusím sedět u přístroje,
takže jak vidíte, visím hlavou dolů z postele.
To mi pomáhá dostat ven ten hlen.
Rozkošný, co?
Sakra, děvče,
vypadáš urvaně.
Kdo to byl? Znám ho?
Co máš ty?
Co?
To jsou lanýže? Kdes je vzal?
- Musíš si přinést vlastní. - Páni.
- Koukni na ty dobroty. - Ohromný.
Dobře, budeme mluvit o mně.
Jsem nezadanej!
Opustil jsi Michaela?
Třeba opustil on mě.
- A opustil? - Bylo to vzájemný.
- Ne, nebylo. - Tak proč?
Měl jsi ho fakt rád.
Já myslela, že je ten pravej.
Tak zjevně není.
Kašlat na něj, ne?
Alespoň sis to užil.
Poe? Poe? Poe!
Poe, jsi v pořádku?
Třista deset se dusí.
Promiň, Julie, kopnul jsem do knoflíku.
Vyděsil jsi nás, Poe.
- Jo, příště zkus žvejkat. - Dobře.
Tady, Stello.
Užij si lanýže, blbečku.
A buď opatrný.
Miluju tě, Stello!
První fáze testů začala před 18 měsíci,
tak musíme být trpěliví. A Will nám musí pomoct.
Riziko infekce teď bude ještě vyšší, tak...
Nesmím kašlat na další nemocný.
Nepřibližuj se k nim. Pro tvoje i jejich bezpečí.
Dva metry, chápu.
Wille, aby to zabralo, musíš dodržovat přísný režim.
Dobře, brzy se uvidíme.
Ahoj! Páni, máš ty plavky! Čau, Mayo!
Tak teď žárlím. Vypadá to zábavně!
- Chybíš nám! - Moc nám chybíš!
- Taky mi chybíte! - Navštívil tě nějakej fešák?
- Ne, není to fešák. - Co?
Kluk?
Co je?
- Ukaž! Ukaž! - Dělej!
Co to děláš? Chceš se snad zabít?
Čau. Mám plíce v háji, jasný?
Necháš mě užít si ten výhled, dokud můžu?
Víš, že máš štěstí, že tu jsi?
Že jsi v tom testu?
Jak o tom víš?
Ptala ses na mě?
Jestli tě to nezajímá, tak běž pryč.
Nech to místo někomu jinýmu. Někomu, kdo ještě chce žít.
Dobře.
Co to děláš? Wille? Wille, nech toho, prosím! Slez dolů!
Prosím, Wille, nech toho!
Hned slez dolů!
Dost, Wille! Bože můj.
- Bože! - Uklidni se.
Fajn.
Buď si tu.
No tak, byl to vtip. Jen žertuju.
Zatraceně.
Kde máš vozík a prášky? A proč je ta Afflo vesta na zemi?
Můžeš mi ukázat svůj režim?
Ne, že by ti do něj něco bylo...
To je... Co?
- Proč jsi... - Takhle vypadá aneurysma?
- Proč? - Hej!
Chápu, že v sobě máš nějakej hrdinskej komplex,
ale mě z něj vynech. - Ty léky musíš brát.
Jo, proto mi je pořád cpou.
Já z tebe zešílím.
Hej!
Počkej, Stello!
Dva metry.
Potřebuju, abys ten režim přísně dodržoval, prosím.
Proč mi neřekneš, o co jde?
Mluv se mnou. Nebudu žertovat, nebudu se smát.
Mám problémy s kontrolou.
Potřebuju vědět, že je všechno v pořádku.
A když vím, že se neléčíš,
tak mě to vážně ničí.
Dobře. Chci ti pomoct.
Vážně.
Ale já ani nevím, co po mně chceš.
To je blbost! Blbost!
Každej s fibrózou ví, co má dělat.
Od 12 let jsme skoro doktoři.
To myslíš vážně?
- Vážně tě tak ničím? - Jo.
Tak jo.
Pomůžu ti.
Ale když to udělám,
co za to?
Ne, to ne... Chci tě nakreslit.
- Ne. - Proč ne? Myslím to vážně.
Ne.
Dobře, tak se nedohodneme.
To nemůžeš dodržovat disciplínu,
aby sis zachránil život?
Stello, nám život nic nezachrání.
Dejcháme půjčenej vzduch.
Užij si ho.
Fajn.
Ale nebudu ti pózovat celý hodiny. A režim budeš dělat po mým.
Vezmeš si do pokoje léky. Domluveno?
Domluveno. Ruku na to?
Vtipný.
Do hajzlu!
Bože, to ne.
Ahoj.
- Uteklo ti představení. - Jo. Zkoušíš triky?
Kde jinde si zlomit nohu?
Souhlasím.
Jsem Will.
Já jsem Poe.
B. cepacia?
To je drsný.
Jo.
Mně plíce netransplantujou.
Kdy jsi to chytil?
Osm měsíců zpátky. Bylo to rychlý.
Byl jsem na seznamu transplantací...
Kvůli tomu zřejmě Stella vyšiluje.
Jo. O co jde?
Prej má problémy s kontrolou, nebo co.
Každopádně je srovnaná.
Mě drží pěkně v lati.
A vy dva jste...
Ne, kdepak. Ne.
Znám tu holku asi od sedmi let.
Nevím, mně to zní, jako bys ji měl rád.
Jasně, že mám.
Tak proč jsi nic neudělal?
Protože není kluk.
Klid, bělochy rád nemám.
Doktorka Hamidová říkala, že najednou chceš být zodpovědný.
Ať toho nemusím litovat.
- Otřel jsi všechno? - Jo.
Můj nápad to nebyl.
- Čistej vzduch? - Jo, dělej.
Už to bude.
DEJCHEJ!
Dobře, srovnala jsem ti vozík.
Udělala jsem tuhle aplikaci.
Upozorní tě na léčbu a prášky...
Aplikaci? Tys ji vytvořila?
Překvapení.
Je jednoduchá, určitě si poradíš.
Dobře, Stello.
Neříkej mi, že když už se ti někdo líbí, je to fibrotik.
Jen jsem mu připravila léky.
Nic víc v tom není.
Já tě znám, Stello.
Rovnání léků je předehra.
Co slušný vychování?
MILENECKÁ HÁDKA?
Máš na sobě Afflo vestu?
- Jo. - Ukaž.
Nemůžu, jsem polonahej.
Teď máš na sobě mít Afflo vestu. A už sis vzal Creon?
To jsou ty čípky?
Dobře, když ti nemůžu věřit, bude to takhle.
Budeme dělat léčby spolu,
abych měla jistotu, že to neflákáš. Jo?
Pořád hledáš způsoby, jak se mnou trávit víc času, Stello?
Měj se.
Tohle dělám už od dětství.
Nasypeš je do pudingu a zamícháš.
Dobrou noc.
Rozvodová dieta je na prd.
Co to povídáš?
Jsi vychrtlá a táta se nemyl. Kradete mi můj styl.
Já ti kradu tvůj styl?
- Tak to potřebuju víc než ty. - Ne!
Bože můj!
- Jak se to stalo? - Ty se ještě ptáš?
Sakra, podej mi ubrousky.
Tak jo, zlato.
Mám tě moc ráda.
Já vím. Taky tě mám ráda.
Co bych bez tebe dělala?
- Jaké to je? - Nic moc.
Zkusíme Bactroban a uvidíme za dva dny.
Třeba se to srovná.
Cvičení za pět minut.
Budu v posilovně.
Díky, doktorko.
Tohle je na nic.
Kdy ta dohoda začne být prospěšná i pro mě?
Udělal jsem všechno, cos chtěla, a nic z toho.
Chceš mě kreslit po cvičení?
Jo.
Ne.
Jsem nechutná, zpocená a smradlavá.
„Mám špinavý vlasy, jsem unavená, nemám srovnaný léky.“
Fajn.
Zapotím se pro tebe víc.
Já ten pot nakreslím.
Co to je?
- Můj seznam úkolů. - Seznam úkolů?
Staromódní na programátorku aplikací.
Ale v aplikaci nemůžu udělat tohle.
Co na tom seznamu máš?
- Na hlavním, nebo denním? - Jasně, že máš dva.
Na hlavním, tam jsou ty velký věci.
Tak fajn. Dobrovolnice v politický kampani. Hotovo.
Přečíst díla Williama Shakespeara. Hotovo.
Informovat lidi o cystický fibróze.
- To dělám na YouTubu. - Takže umřeš hrozně chytrá,
aby ses přidala do debatního týmu duchů?
Co poznávat svět?
SIXTINSKÁ KAPLE S ABBY MLUVIT PLYNNĚ FRANCOUZSKY
Naučit se na klavír. Hotovo.
Mluvit plynně francouzsky.
Dělám na tom.
Koukni sem.
- Chceš slyšet můj seznam? - Ne.
Malovat s Bobem Rossem.
Ten je mrtvej.
Jo, takže nic.
Sex ve Vatikánu.
Bob Ross by byl lepší.
To nevím.
Chci cestovat.
Chci vidět svět,
ne interiéry nemocnic.
Díky.
Za co?
Že mluvíš vážně.
Myslíš ten Vatikán?
Můžeš pohnout?
Napadlo mě, že tě zajímá, jaký to je.
Mám kámoše na seskok.
Neboj, neupustím ho.
Dobře, Abby, jsi připravená?
Připravená! Vše nejlepší, Stello.
Mám tě ráda, brzy ahoj.
Taky tě mám ráda.
- Ráda tě takhle vidím. - Jak?
Nadějného.
Tak jo.
Julie?
Co když to neklapne?
A co když jo?
Uvnitř je moje srdce a duše. Buď něžná.
Proč karikatury?
Jsou rozvratný.
Můžou být zábavný, ale i ostrý.
Dobře nakreslená karikatura řekne víc než tisíc slov.
Jo?
Co říká tahle?
Víc než slova dovedou.
Přijde mi dobrá.
Dobrý je to za tebou.
Co to je?
To jsou plíce. Geniální. To jsi malovala ty?
Ne. Moje starší sestra Abby.
Páni, je dobrá.
Rád bych toho viděl víc. Máš něco?
Nemusíme si vyprávět životní příběhy.
Jen se spolu léčíme.
Ahoj, lidi. Čeká mě nosní poly...
Polypektomie.
Odstraníme ti z dýchacích cest polypy.
A Stella se bojí.
Zazpívám jí ukolíbavku.
Jako vždycky.
Mám tě ráda strašně moc
- Strašně moc a víc než dost - Nezpívej.
- Víc než dost a nůše dvě - Zakřikneš to.
- Zakřikneš to! - Nůše dvě
A ze spaní mluvím jen o tobě
Ne, vážně.
Budu tam, až tě uspí,
a budu tu, až se vzbudíš.
Dobře?
Dobře.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Má sestra Abby, dámy a pánové.
- A není zadaná. Její číslo... - Dost. Nech toho!
To bylo loni.
V jiným videu už Abby není.
Našla jsem její Instagram. Má tam hlavně umění,
sebe a Stellu, ale nic víc.
Rok už nepostuje.
Neviděla tě Barb?
Ne.
Abby je mrtvá, že jo?
Jsi taktní jako kladivo.
Není čas na pozlátka, Stello. Umíráme.
Můžeš mi to přestat připomínat?
Já to chápu, vážně.
Ale nemám na to.
Umírám celej svůj život.
Každý narozeniny slavím, jako by byly poslední.
- Já vím, já taky. - Nevíš.
Protože máš pravdy, Abby umřela.
A pak vztah rodičů. Ale měla jsem to bejt já.
To všichni čekali, byli připravený.
A teď nemůžu umřít.
Moji rodiče... Já nemůžu.
Proto jsi posedlá léčbou?
- Nebojíš se umřít. Cítíš se provinile. - Wille?
Ty si vyčítáš, že žiješ.
- Tohle neovlivníš. - Nemám na vybranou, jasný?
Ale máš, to ti říkám.
Ne, Wille, nemám!
Omlouvám se, Stello. Máme meditovat.
Stello, no tak!
Víš, že nemá hranice.
Podle mě ti nechtěl ublížit.
I tak je to otravný.
Řekl, že je Abby mrtvá, jako by o nic nešlo.
Měla jsem tam být.
- Měla jsem tam bejt. - Stello.
Podívej se na mě.
Nic nevíš.
Ani nemůžeš.
Přestaň se mučit.
Tahle nemoc je vězení.
Chci tě obejmout.
Předstírej, že to teď dělám.
Mám tě rád.
Já tebe taky.
- Dáš si zmrzku? - Jo.
Pojďme.
Když se infekce dostane do krve...
Bude to dobrý.
To nevíte.
Máš pravdu, nevím. Je to riskantní.
Ale sepse je horší.
No tak.
Jsi bojovnice, Stello Grantová. Vždycky jsi byla.
Tak co? Jo?
Jo.
Tak zítra ráno.
Zavolám to rodičům.
PROMIŇ
Ahoj.
Jsi tady.
Jsem. Dostala jsem ten obrázek a odpouštím ti. Jdi dál.
Vynechala jsi léčbu. Co je?
Infikovaná trubička.
Doktorka Hamidová se bojí sepse, tak ji ráno vymění.
- V narkóze. - Do hajzlu.
Plíce to zvládnou?
V osm nezapomeň na inhalaci a Afflo vestu, jo?
Co tady děláš?
Oni tu nejsou záchody?
Máš první operaci bez Abby.
- Jak to víš? - Viděl jsem tvoje videa.
Dá se říct, že jsem tvůj největší fanda.
Tak doufám, že to nepodělám.
Mám tě rád strašně moc
Strašně moc a víc než dost
- Běž pryč! - Víc než dost
A nůše dvě
Nůše dvě a ze spaní mluvím
Jen o tobě
Zpívala nám to babička.
Musel jsem to vygooglit, je to starý.
Já vím. Co jsou, sakra, „nůše dvě“?
Jo.
Budeš v pohodě.
Slibuješ?
Ahoj.
Jsi připravená?
To snad ne! Wille!
Měla strach.
Chtěl jsem jí podpořit.
No tak.
Ta narkóza je nebezpečnější než já.
Trevor Von.
Toho mi připomínáte. Trevor Von a Amy Presleyová.
Byli zamilovaní.
A já porušila pravidla, aby byli šťastný.
Budu hádat. Umřeli?
Ano, Wille, umřeli.
Pod mým dohledem.
A nedovolím, aby se to stalo zase.
Bude to dobrý.
Víš, co máš dělat.
Deset, devět, osm,
sedm...
LÉČBA B. CEPACIE
BURKHOLDERIA CEPACIA A CYSTICKÁ FIBRÓZA
Ahoj, to jsem já.
Zavolej, protože mi chybíš.
Ale nevolej, protože jsem po operaci a jsem unavená.
Ale zavolej, až to uslyšíš, protože...
jsi pěknej.
A já tě chci vidět.
I ty tvoje vlásky
a hubený nožičky. Jasný?
Ale nevolej,
protože jestli uslyším tvůj sexy hlas, tak neusnu.
Zavolej, až to uslyšíš.
Ahoj.
Za deset minut v atriu.
Will nepřijde.
Wille?
Neodejdu, dokud neotevřeš.
Nemůžu.
Otevři, prosím. Můžeme si promluvit.
Je mi fuk, co říkala Barb. Prostě otevři.
Stello, já nemůžu.
No tak, Wille.
Běž pryč.
Možná je to tak lepší.
Ne, něco vymyslím. Musím to vymyslet.
Nejsme normální.
Nemůžeme takhle riskovat.
No tak, mám to poslouchat i od tebe?
Přiznej si to.
Will riskuje, tak jako Abby.
Co tím myslíš?
Myslíš, že já se bojím riskovat?
Co ty, tvůj život a tvoje vztahy?
Ty a Tim, ty a Rick, ty a Michael?
- Nezačínej. - Ale jo.
Milovali tě, i když jsi nemocnej.
To ty jsi pokaždý zdrhnul.
- Nevíš, co říkáš. - Zkazil sis každou šanci na lásku,
tak si ty rady nech pro sebe.
PRO JEDNOU MÁŠ PRAVDU
- Mrcho. - Blbečku.
Máš pravdu.
Bojím se.
Víš, co moje blízký čeká?
Můžou mi platit léčbu
a pak se dívat, jak umírám.
Pojištění, léky, hospitalizace, operace.
Od osmnácti to pojišťovna nehradí.
Na koho to hodím? Na Michaela, nebo na naše?
Moje nemoc, můj problém.
Tak si vezmeš Willa, je prachatej.
A není vybíravej, chce tebe.
To s Willem mě mrzí.
Stello?
Co?
Stello?
DVA METRY OD SEBE
Ahoj. Dneska chci mluvit o něčem trošku jiným.
Burkholderia cepacia.
Rizika, omezení a pravidla.
B. cepacia je odolná bakterie.
Je tak přizpůsobivá, že se doslova krmí penicilinem.
A naše první obranná linie je Cal Stat,
lékařská desinfekce na ruce.
Nanášejte často a v libovolném množství.
Pak je tu starý dobrý latex.
Lety prověřený.
Slouží jako ochrana při mnoha aktivitách.
B. cepacii se nejlépe daří ve slinách nebo hlenu.
Když kašlete, sliny doletí až dva metry,
kýchanec letí rychlostí až 320 kilometrů v hodině.
Kvůli slinám se taky nesmíme líbat.
Nikdy.
Naše nejlepší obrana je odstup.
Neustále minimálně dva metry.
To je kulečníkový tágo, má asi metr a půl.
Metr a půl.
Hodně jsem přemýšlela nad tím půl metrem.
A víte co? Naštvalo mě to.
Cystická fibróza vám toho tolik vezme.
Každej den žijete
v zajetí léčby, prášků a rozvrhů.
Většina nemůže mít děti.
Spousta z nás nežije dost dlouho, aby je měla.
Hrozně těžko se to vysvětluje, ale je těžký se i zamilovat.
Takže po tom všem, co CF sebrala mně, co sebrala nám,
si toho ráda kousek vezmu zpátky.
Půl metru.
Půl metru prostoru, vzdálenosti, dálky, nebo jak se tomu říká.
Nevadí mi si ho vzít zpátky.
Protože CF,...
ty už nejsi ten zloděj.
Teď jsem zloděj já.
Metr a půl. Domluveno?
Jdeš do toho?
To si piš.
Tak v devět v atriu.
Proč tu nemám nic pěknýho?
To si balíš věci na nemocniční románek?
Je to průhledný?
Ani na to nemysli, děvko.
Ahoj.
Po porodu zmizel.
Asi nestál o nemocný děcko.
Co tvoje máma?
Je krásná, ambiciózní, chytrá.
Soustředí se jenom na mě.
Zítra mi bude 18, tak už můžu rozhodovat za sebe.
Počkej, ty máš zítra narozeniny?
To jsi mi měl říct, nemám žádnej dárek.
Co slib, že vydržíš do dalších?
Jdeme.
Já jdu pryč.
Líbí se mi jedna teorie, která říká:
„Pochopení smrti najdete v narození.“
Když jsme v děloze, tak žijeme existenci,
ve který nevíme, že další existence je za rohem.
Možná je to stejný se smrtí.
Možná je smrt další život, jenom za dalším rohem.
Nebo je to jen dlouhej spánek, zlato.
Večerka.
Tma a konec.
Ne.
Není možný, aby Abby jen tak zmizela.
Odmítám tomu věřit.
Co se stalo Abby?
Skákala z útesů v Kalifornii.
Špatně dopadla, zlomila si páteř a utonula.
Říkali, že nic necítila, ale jak to vůbec můžou vědět?
Měla jsem tam být, ale onemocněla jsem.
Jako vždycky.
Představuju si to pořád dokola.
Co asi cítila.
A nevěděla, že tam nepřestane umírat.
Stello,
i kdybys tam byla, nevěděla bys to.
Ale já tam nebyla.
Umřela sama.
Neumřeme úplně stejně?
Utopíme se, jen bez vody.
Udělají to naše vlastní těla.
Hodně na ten konec myslím.
Budu lapat po dechu, ale zbytečně.
Žádnej vzduch a potom tma.
Ale to dělám jen v pondělí, jinak to moc neřeším.
To je ten úsměv.
Bože, jsi krásná.
A statečná.
Chci se tě dotknout.
Lhala jsem,
na začátku.
Nikdy jsem neměla sex.
Nechtěla jsem, aby mě někdo viděl.
Ty jizvy,...
trubičku, není to sexy.
Všechno na tobě je sexy.
Pro mě jsi dokonalá.
- Dobré ráno. - Dobré.
Vidíš ty světla?
S Abby jsme jim říkaly hvězdy a zkoušely jsme si něco přát.
Nikdy neřekla, co si přála, ale...
Vím, že mi přála nový plíce.
Snad se jí to splní.
Taky doufám.
- Dobrý ráno, Barb. - Dobrý, Roberte.
Kde jsou?
Kdo?
O čem to mluvíš?
Sakra. Barb nás vyhmátla.
Tak jo.
Bude mě hledat na novorozeneckým.
Ahoj. Tak jo.
Mluv se mnou, vyřešíme to.
KRAJSKÁ NEMOCNICE SAINT GRACE
Jsem volnej!
Proboha.
Všechno nejlepší!
Promiň, úplně jsem zapomněla.
To nic.
Máš něco na práci? Projdeme se.
Teď nemůžu.
Promiň.
Učím se.
Co později?
To přijdou kámoši. Ale nevadí.
Něco vymyslíme.
Jenom se mi stejskalo.
Uvidíme se pak.
Dobře. Ahoj.
Jasone.
Jo, ne...
Nedělej si hlavu, nevadí.
Fakt se nezlobím.
Nevadí, vyřeš si to.
Zítra se uvidíme.
VŠE NEJLEPŠÍ, NEJDRAŽŠÍ WILLE MÁM TĚ RÁDA, MÁMA
DEJCHEJ!
Hrajeme na schovku. Hledáš. Pusu, Stella
ZAČNI, KDE JSME SE POZNALI...
RŮŽE JSOU RUDÉ... NEBO NE?
KÉŽ BYCH UMĚLA ZADRŽET DECH...
24 HODIN PO PRVNÍM RANDE...
ZAČÍNÁ DRUHÝ RANDE.
Už jsem se začala bát.
Vím, že je pozdě, ale museli jsme počkat, až zavřou.
Vy?
Překvapení!
Vše nejlepší, Wille.
Hrozně nás to mrzí.
Tvoje přítelkyně nám psala, abysme tě překvapili.
Přítelkyně?
- Jsi hodnej. - Jo, to jsem.
- On je fakt skutečnej. - Je!
- A naživo je hezčí. - Fakt jo.
Hej, už bude jídlo!
A všechno nejlepší!
Chtěla jsem vidět mistra při práci.
To jsou růže?
Jsou krásný. Jak to děláš?
Trénoval jsem.
Příští měsíc jedeme s Michaelem za mojí mámou.
Vážně?
Zejtra přijde na oběd, tak uvidíme.
Bože můj.
Miluje mě.
A já jeho taky.
- Poe, mám takovou radost! - Ne. Neopovažuj se fňukat.
Víš, že tě v tom nenechám.
To jsou slzy štěstí.
Moc ti to přeju, Poe.
Jde se jíst.
Poe, kdes to všechno sebral?
Nemocnice mají VIP kuchyně s dobrým jídlem.
Pro celebrity, politiky...
A dneska pro tebe, oslavenče.
- Na zdraví. - Na zdraví!
Bylo nám asi deset!
Dali jsme si prostěradla na hlavu
a vběhli mezi postižený!
Přesně takhle!
Byl to blázinec, vážně.
Byl to nejlepší Halloween!
Byl to hroznej průšvih. Ani to nebyl náš nápad.
Pamatuješ? Vymyslela to Abby.
Abby byla divoká.
Byla svobodná.
Vždycky říkala, že si chce užívat i za Stellu.
- A dělala to. - Užívala si.
Víc než my všichni.
Taková tajná oslava by se jí líbila.
To jo.
- Na Abby. - Na Abby.
Hodně štěstí zdraví!
Něco si přej.
Nesfouknu ji, abyste mohli jíst.
- Přála jsem si za tebe. - Díky.
- Raz, dva... - Tak jo.
- Fajn. - Tři!
- Hurá! Všechno nejlepší, Wille! - Jo!
Barb? Ahoj.
Mysleli jsme, že máš volno. Dáš si taky?
Tohle je konec.
Až do výsledků nikdo nesmí z pokoje.
A tebe hned ráno přeložím.
Barb, on za to nemůže.
Vy jste možná ochotní riskovat, ale já ne!
Jako v dětství.
Ale už nejste děti, Poe.
Naučila jsi nás, co máme dělat.
Promiň, ale byla to zábava!
Tak já tě nechám spát.
Dobrou noc.
AUTORIZACE PŘEVOZU
PŘEVOZ: IZOLACE
VYSOKÉ RIZIKO NÁKAZY
- Dáš si kafe? - Díky.
Takhle to bude bezpečnější.
Asi máš pravdu.
Bude mě nenávidět.
Co je, Poe?
Asi si zase sedl na knoflík. Dojdu tam.
Ťuky ťuk. Poe?
Modrý kód!
- Pozor všemu personálu. - Poe! Poe!
- Poe! - Prober se.
- Nemá puls. - Bože! Tak jo.
Prober se, zlato.
Nedejchá, nedejchá.
Ty to zvládneš.
Začněte oživovat.
- Dělej, dejchej! - Do toho, Poe. No tak!
- Injekci. - Dělej, zlato!
Pneumotorax, kolabuje mu plíce.
Podejte ty podložky!
- Dělej. - Co je?
Dělej, zlatíčko, prober se.
- No tak! - Barb, co se děje?
Odveďte ji pryč! Zavřete ty dveře!
- Tak co je? - Dejchej, sakra!
- Doktorko Hamidová? - Teď ne, Stello.
Doktorko?
Mrzí mě to.
- Moc mě to mrzí. - Ne.
Ne!
Je mi to líto.
Ne!
Bože můj!
Bože, on umřel!
Michael už ho neuvidí. Jeho rodiče už ho neuvidí.
Já už ho neuvidím.
Nikdy jsem ho neobjala.
Nikdy.
Nikdy jsem neobjala svýho nejlepšího kamaráda!
Bože.
Všechny ztrácím.
Mě ne.
Co to děláš?
- Běž, vypadni! - Promiň.
Tak běž!
ZÁKAZ KOUŘENÍ
Chci vidět ty světla.
To jsou tak tři kilometry.
- Pojď dovnitř. - Půjdu tam.
Pojď se mnou.
Stello, teď není čas se bouřit.
- Jde o Poa? - Jistě, že jde.
Jde o Abby, o nás dva,
o všechno, co nemůžeme podniknout.
Celou dobu žiju pro svoji léčbu,
ale mám se léčit, abych mohla žít.
A já chci žít.
To je život, Wille. Skončí, než se nadějeme.
Tak jo.
Můžeme jet taxíkem?
Chci se projít a užít si noc.
Rukavice. Je to dobrý.
Jak mě vždycky donutíš se hejbat?
Odsud to vypadá líp.
Co to je?
To mi musíš vysvětlit.
Abby mi ho koupila do nemocnice.
Od tý doby ho mám u sebe.
To je úleva,
nechtěl jsem říkat,
že to třetí prso mi vadí.
Stello?
Je zima.
Pojď, jdeme na ty tvoje světla.
Dáme si pauzu.
Stello? Nedělej to.
Stello.
Je to pevný.
Dámy,
volali mi ze Saint Luke's v Kansasu.
Smrtelná autonehoda.
Žena, AB negativní, 160 centimetrů, obvod hrudi...
- Plíce pro Stellu. - Tři hodiny.
Připravte ji.
Bože můj.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, to ne!
Všechno v pohodě?
Jo.
Vezou ti plíce! Musíš se připravit.
Jo, v pohodě.
Miluju tě, Stello.
Taky tě miluju.
Nemůžeme.
Já vím.
Stello.
Do hajzlu.
- Sakra. - Pojď, jdeme.
Pojď.
- Bože můj! - Jdeme.
Barb.
Barb? Barb.
Nebere to, padá to do schránky.
Stella by přece neutekla.
- Dovolala jste se? - Ne.
To je Willova matka.
- Jak dlouho jsou pryč? - Hodinu.
Jestli Stella přijde o šanci...
Můj syn je taky nemocný.
Ona by tohle neudělala!
Udělala to Stella, ne Will.
On o těch plících neví.
Plíce? K transplantaci?
- Ano. - Plíce pro Stellu.
A co kočky?
Máš rád kočky?
Měl jsem fretku.
Mám rád fretky.
To na tebe sedí.
- Počkej. - Neber to.
- To je máma. - Co v tuhle hodinu chce?
- Neber to. - Jen řeknu, že jsem v pohodě.
Mají pro tebe plíce.
No tak, mají plíce. Jdeme do nemocnice.
A co ty světla?
Světla?
Ty o tom víš?
Co tady děláme? Jdeme.
- Pět let, Wille. - Pět let?
To je dlouho.
- Co když to nevyjde? - Nebuď hloupá.
Jdeme.
- Pojď. - Wille.
Wille.
Stello!
Stello.
Stello!
Jdeme.
No tak, je zima.
Stello?
Stello!
Pomoc!
No tak.
Dělej!
No tak, Stello.
Co to tady máme?
Sedmnáctiletá žena s cystickou fibrózou. Už pro ni máme plíce.
- Sundejte jí to. - Bože.
Je to dobrý, zlato.
Můj syn. Byl tam taky.
Běžte dál, prosím.
Jsi v pořádku.
- Kde je Will? - To nic.
Kde je Will?
- Pozor. - Wille!
- Je v pořádku? - Je.
Jsem tady.
Dejte jí tu druhou masku.
Saturace 45, možná hypotermie.
Potřebujeme víc dek. Dýchej.
Stello? Jsem tady, zlato.
Stello? Musíš se uklidnit.
Máme nové plíce.
- Ano. - Nechci je.
Já je nechci.
Stello, čekáme na ně roky.
Co to povídáš?
Jinak ty plíce přijdou nazmar.
Miluju ho. Bez něj to nemá smysl.
- Lehni si! - Tu masku!
Dost! Prosím, dost!
Dost.
Wille!
Prosím.
Vezmi si ty plíce.
Pro mě.
- Dobře. - Nasaď si to.
- Můžeme. - Dobře, tak jedeme.
- Dobře, tak jo. - Jedeme.
- Budu tady, zlato. - Jedeme.
Mám tě moc ráda.
- Mám tě ráda, tati. - A já tebe.
Tak jedeme.
Doktorko Hamidová.
Dal jsem jí umělý dýchání.
Mrzí mě to, nešlo to jinak.
Zachránil jsi ji.
S B. cepacií už si nějak poradíme.
Už máme výsledky.
Nevím jak, ale je čistá.
Nechytila to.
Ale i tak se to může stát.
A co Will?
Zabírá ta léčba?
Ne.
Ne, nezabírá.
Mrzí mě to.
- Všechno. - Ne.
To ne, zlatíčko.
Ty za to nemůžeš.
Mami.
Hej, mami.
Co? Co se děje, zlato?
Pomůžeš mi s něčím?
Uděláme to?
Jasně.
Barb?
No samozřejmě.
Ještě spí, máme pár hodin.
Ještě je čas.
Vyřízeno, souhlasili.
Tak jdeme na to.
Udělala jsem tohle všechno.
Končím.
Díky.
Probouzí se.
Ahoj, zlato.
Vedla sis skvěle.
- To je fakt. - Vedla sis výborně.
Byla jsi úžasná, zlato.
Vedla sis dobře.
Je to dobrý.
Něco pro tebe máme.
Moje krásná, panovačná Stello.
V tý tvojí knížce píšou pravdu.
Duše nezná čas.
Moje léčba nefunguje.
Ale tyhle poslední měsíce
mi vydrží navěky.
Mrzí mě, žes neviděla svoje světla.
Konečně jsem ti vyrazil dech.
Lidi říkají, že když něco miluješ,
musíš to nechat jít.
Přišlo mi to jako blbost.
Dokud jsi málem neumřela.
V tu chvíli, Stello,...
mi na ničem nezáleželo.
Jen na tobě.
Mrzí mě to.
Nechci odejít.
Chci být jenom s tebou.
Ale nemůžu.
Musíš být v bezpečí.
Přede mnou.
Nevím, co bude dál, ale ničeho nelituju.
Mohla bys zavřít oči?
Asi nedokážu odejít, když se díváš.
Prosím.
Moc tě miluju.
Tohle ti tu nechal.
WILLŮV HLAVNÍ SEZNAM 1. NAVŽDY MILOVAT STELLU
Lidský dotek.
Naše první forma komunikace.
- Pozdrav tetu Stellu. - Bezpečí, jistota, pohodlí,
všechno v jediným zašimrání prstu.
- Nebo v doteku rtů na jemnou tvář. - Tohle netoč, Stello.
Spojuje nás ve štěstí,...
pomáhá nám ve strachu. - Ne, Abby.
- Můžeš to vypnout? - Stello!
Vzrušuje ve chvílích vášně...
Nech toho, Stello!
...a lásky.
Potřebujeme doteky milovaných skoro jako vzduch.
Ale já nikdy nechápala důležitost doteku.
Jeho doteku.
Dokud nebyl zakázaný.
Takže pokud se díváte a můžete,...
dotkněte se ho. Dotkněte se jí.
Život je moc krátkej.
PRO CLAIRE
Překlad titulků: Mirka Spudilova