BENNETTS HUND FICK TOLV VALPAR
JULBETE HALVA PRISET
- Hallå, Emily! - Hej, Eddie! Hur är det?
- Välkommen tillbaka till stan. - Tackar.
Jag hade glömt julljusen. De var så vackra.
Det är de fortfarande. Om några dar slås de på.
- Det ser jag fram emot! Ha det. - Vi ses.
- God morgon, Emily. - Hej, är det inte tidigt för bankfolk?
Jag gillar lugnet. Jag skrev dig om din mormors dödsbo.
- Kan du titta in när du läst det? - Visst.
- Fin julstjärna. - Tack.
Tack, Wally. Nonnas dödsruna var jättefin.
Din mormor betydde mycket för vår stad.
Tänk att det redan gått fyra månader.
Vi är glada över att du kom tillbaka och att bageriet är öppet igen.
Lustigt-det är döpt efter dig, och nu driver du det.
- Det är mycket att leva upp till. - Jag kommer i morgon.
Bra!
- Fastnade du i trafiken? - Ursäkta.
Nej, Chloe lär sig att knyta skorna och låter mig inte hjälpa till.
- Å, hejsan... - Nej.
Du kommer att äta oss i konkurs!
För att vara storstadsadvokat bakar du rätt bra.
- Jag hade ju en rätt bra lärare. - Sant.
Hur är huset, då?
Ärligt talat är det lite underligt att vara där utan mormor.
Lite ensamt, faktiskt.
Som du bakar lär du inte vara ensam länge till.
Fast det var ju inte därför jag flyttade tillbaka hit.
- Hej! Det är öppet. - Är det öppet? Du först.
Hej! Kliv på.
Å, far hade precis en sån kassaapparat.
- Det var min mormors. - Släkttradition, alltså?
Hej, jag heter Chey och det här är Emily, ägare och bagare.
Hon var advokat förut, men blev bättre.
- Välkommen till mitt bageri. - Jag heter Gerard.
Jag ska nog svara i telefon, ja.
En advokat som blivit bagare? Du är den första jag träffat på.
Det är en rätt exklusiv klubb.
Vilken är din specialitet?
Våra mandelmakroner. Vi gör dem bara till jul.
- Å, otroligt! Vad är hemligheten? - De är dubbelgräddade.
Genialt! Vad mer rekommenderar du?
Fin skylt.
- Jag hatar sista minuten-shoppare. - Å... det ska jag ha i åtanke.
Adele Atmore. Jag är ny butikschef i Forge Mart.
- Du sätter upp ljus för stan, va? - Jo.
Utmärkt. Sätt lite ljus på min skylt också. Forge Mart betalar ju skatt här.
Visst.
- Tack för dina råd. - Tajmningen gör hela skillnaden.
Sannerligen. Tajmningen är ju allt. Jag måste vidare.
Jaha... ja, kom tillbaka när du får slut på makroner.
Det är ofrånkomligt. Au revoir.
Au revoir...
- Han gillar mina makroner. - Du är upp över öronen!
Och hela tiden vi pratade kändes det som om jag hade träffat honom förut.
- Har du nånsin råkat ut för nåt sånt? - Visst, det kallas déjà vu.
Franska, är du med?
- Hallå, var kom paketet ifrån? - Den stod inte där förut.
- Såg du inte när det kom? Du stod ju där. - Nej, jag såg inget.
- Är den till moi? - Allvarligt, skärp dig nu.
- Står det vem paketet är ifrån? - Nej, men att det är till dig.
Oj, så spännande!
- Vad är det här? - Men öppna det, då!
- Jösses... - Hjälp mig.
- Oj... - Å, en julkalender!
Å, ja, jag fick en varje år när jag var liten.
- Den ser hemmagjord ut. - Öppna första luckan, då.
- Vadå, nu? - Ska vi vänta till första januari?!
Okej.
"Jag har en hemlis som bara du känner. Öppna var dag och se vad som händer."
Va...?
Jag har lite att ordna, kommer snart tillbaka.
Ingen fara, chefen. Det är ju rätt lugnt i dag.
Hur gör vi med kalendern? Det är 2/12 nu.
Inte förrän jag kommer tillbaka.
Och sluta att äta upp förtjänsten!
Det är mycket begärt.
- Den där granen kostar 65 dollar. - Men kom igen...
- Den är fin, mormor. - Där ser du, Pam. Ungen gillar den.
- Jaja, då! - Såld.
- Stanna här medan jag betalar. - Kom med mig.
Emily!
Chloe! Hej.
- Det är Julgransdagen i dag. - Är det?
- Hej igen, Emily. - Hej, Gerard!
- Vi stöter ju på varann överallt. - Det är ju fördelen med en småstad.
Den är liten, det är nära till alla.
- Har makronerna tagit slut än? - De försvann. Jag fann dem inspirerande.
Precis som bagaren som gjort dem.
- Kan jag få en slant? - Å, du har en vacker dotter.
Hon är inte min mamma, hon är min Emily.
- Leverans kostar 20 dollar till. - 20 dollar? Inte en chans.
Som du vill. God jul.
- På tal om 20 dollar... - Jaha, å, tack.
Tack själv.
Jag vet att det är nåt folk säger, men jag har en känsla av att vi setts förut.
Det gjorde vi ju. I går.
- Å... - Visst heter du Emily?
Du ser ut att vara en tjej som behöver en julgran.
Ja, det lackar ju mot jul, så jag ska väl skaffa en gran.
Jag ska låta dig välja gran ifred. Hoppas att vi ses snart igen.
Och då kanske jag minns var det var vi sågs förut!
För dig kan jag slänga med gratis leverans.
Och jag heter som sagt Chuck.
Jag har en hel massa olika träd här, men min favorit är blågranen.
Varför får inte jag gratis leverans?
Kan få en slant?
Här har du.
- Hur ser det ut? - Jag kan ingenting göra.
Sälj huset eller bageriet, annars begär banken exekutiv försäljning.
Jag fattar inte, varför måste hon ta ut ett så stort lån?
- Hur klarade du juridikstudierna? - Vad skulle det ha med saken att göra?
- Alltså, hur betalade du för studierna? - Med collegefonden mormor ordnat åt mig.
Lägg av?!
Huset lär ge ett bra pris. Bageriet blir svårsålt nu när du fått konkurrens.
"Konkurrens"?
- Forge Mart har ju en ny butikschef. - Jo, men deras bröd körs ju hit.
De har byggt ett provkök i affären, och bageriet öppnade i morse.
Jag ser inga andra möjligheter för dig.
- Hur lång tid har jag på mig? - Till månadsskiftet.
- Du kan alltid ta upp juridiken igen. - Det är lite sent för det nu.
Bonjour! Glöm inte att besöka stans nya och trés authentique franska bageri!
Titta in på gratis provsmakning och säg oh, la la!
- Gerard? - Hej, Emily!
Du hade rätt om fördelen med småstäder. Fick du en fin gran?
- Du är den nye bagaren. - Voilà.
Varför sa du inget?
- Förväntades det av mig? - Å, herregud...
Nu vet jag var vi setts!
Du hade ett bageri nära Central Park i New York.
- Ja, men hur vet du det? - Jag jobbade på en advokatbyrå där.
Vänta lite... kom du in på mitt bageri i går för att spionera på mig?
- Det är sånt som kallas företagsspioneri. - "Spioneri"?
- Ja, du försökte vara charmigt fransk... - Jag är ju fransman.
...bara för att locka ur mig mina recept!
Men det där är inte ditt recept, det är en chokladeclair.
- Jag vet. Vem stal du den av?! - Jag är bagare, jag vill prata bak.
- Ursäkta om det var charmigt. - Jag sa inte att det var charmigt.
- Jag sa att du försökte vara charmig. - Men förlåt mig.
- Var kommer dina recept ifrån? - Mormor.
Det hör inte hit!
Nå... vad tycks?
- Det är okej. Om man gillar prettostil. - "Prettostil"?!
Du känner inte stan. Folk här gillar sånt som är rättframt-
- pålitligt och framförallt: ärligt.
Men stil, då? Elegans? Prakt?
"Prakt"? I Nelson Creek. Lycka till med det.
Du kanske inte känner stan så bra som du tror.
- Du är en orm. - Folk skulle ju vara vänliga i småstäder?
Men det är vi inte.
Välkommen till Forge Mart, var allt bra...?
Vem var det?
En kollega. Hon äger bageriet tvärs över gatan.
Så det var Emily. Stal hon dina idéer? Jag borde nog portförbjuda henne.
Hon är en duktig bagare. Hade hon inte haft eget hade jag anställt henne.
Ja, men fortsätt så här, så kanske vi kan göra det när vi är stans enda bageri.
Det ser nästan ut som om vi är i Frankrike.
Vi borde köra det här konceptet i hela butikskedjan.
Tänk dig dina bakverk i varenda Forge Mart.
Jag kan göra dig till alla konditorers konditor!
Det kan bli vår väg ur den här hålan.
"Jag har en hemlis som bara du känner. Öppna var dag och se vad som händer."
- Vet du vem kalendern kom ifrån? - Nej.
Men jag tror att Emily har en hemlig beundrare. Eller nåt.
Du... kan vi öppna lucka två?
- Hej. - Dagens kvinna!
- Vilken imponerande present! - Javisst.
Ursäkta, Wally är dagens första kund.
Kan jag ta lite bilder till tidningen? Det blir gratis reklam för dig.
Ja, absolut. Jag lär behöva all hjälp jag kan få.
- Var det nya bageriet bra, då? - Ja.
Och gissa vem som driver det? Slemmet som kom in och ställde en massa frågor!
- Vadå, den där ursnygga fransmannen? - Precis. Och så snygg är han inte.
Lite närmare kalendern, tack?
Han stal mitt makronrecept!
- Det var väl du som avslöjade det? - Detaljer!
Och vet du? Jag kom på varifrån jag känner igen honom!
Han hade eget bageri i New York!
Ja, jag intervjuade honom i går. Han har vunnit en massa priser.
Och nu ska han driva mig i konkurs. Lägga till det på sin lista.
Varför inte öppna dagens lucka?
Ja, varför inte. Vilken lucka är det?
Hoppas att det är goda nyheter.
"Varje dag, en ny överraskning." Eller hur.
"Måtte intresset ge avkastning för dig."
Du har helt klart en hemlig beundrare.
Och jag som trodde att tolv valpar var stort. Det här lär bli enormt!
Jösses, vilken bild...
Wally kan helt klart skriva, men nån fotograf är han inte.
Vilken ljuvlig julstjärna, Ivy!
Edna, Pearl-vad har hänt?
- Får vi se den? - Vilken turtjej du är.
- Vem vill inte ha en hemlig beundrare? - Men jag vet inte vem det är. Kom in!
Ta det lugnt, allihop! En i taget, tack! Kom in, bara.
Det är som en kärleksroman, varje dag en ny lucka. Vet du vem han är?
Nej, men det ska vi ta reda på.
- Vad är dagens budskap? - Glöm det, vi tar reda på vem det är.
- Nej! - Lugn och fin, chefen! Tänk efter lite.
Vilken tjej som helst skulle vilja byta med dig.
En hemlig beundrare till jul? Vem skickar presenter som den här? Förstör det inte.
Och se så många det lockat in hit, det kan vara bra för affärerna.
Kom igen, det här är det bästa sen baren hade en "Ladie's night" för några år sen!
Edna försöker nog säga att vi alla vill ha lite romantik så här års.
Okej... visst.
Det är tredje december, så lucka tre.
"Julen är en tid då man bygger på sina drömmar."
"Men somliga livsval är inte vad de verkar."
Det är så vackert, jag står inte ut.
Ursäkta, James. Kan du ge den här till Emily från mig?
- Är det Nonnas makroner? - Det vet du!
- Ge mig ett dussin. - Mig också. Tänk att få se dem igen.
- Här går det visst bra. - Å, hej, James!
Nån måste ha höga tankar om dig.
Frågan är vem. Har du några teorier?
Man kan inte välja sina hemliga beundrare.
Ja, och den här var till dig. Från...
Jo, Emily-en del av oss vill diskutera en del saker kring kalendern!
Jaha.
Tack så mycket.
Vi tyckte att det vore klokt om kalendern öppnades vid samma tid varje dag.
Ja, lunchtid skulle väl passa bäst, eller hur?
Visst... så det blir en lucka om dagen fram till julafton.
(Tack! Hejdå.)
"theChristmasCalendar."
"theChristmasCalendar?"
- Vad har hänt? - Dags att öka pressen.
Jag har reservnyckel ifall du tappar bort din.
Bra tänkt, chefen.
- .Tack. - Det var så lite.
Mormor hade en precis likadan.
Helt otroligt!
Förlåt!
Hej! Från bageriet "Emily" tvärs över gatan.
Marknadsundersökning.
- Tack! - Hejdå.
Den här stan är för liten för oss båda. Det här är inte New York.
New York. Bien sur, nu minns jag dig.
- Du är ju Hallondamen! - "Hallondamen"?
Ja, den enda som beställt charlotte aux framboises "fast utan framboises".
Hallon är överreklamerade.
Och dessutom så är det ju bra att jag vet vad jag gillar-och inte gillar.
De tycker i alla fall om mig.
Fast de har alltid gillat mig.
- Måste det vara en tävling? - En tävling? Ja, kom igen.
Vill du tävla så är det visst julmarknad snart.
Perfekt, vi tar varsitt stånd och ser vem stan gillar mest.
- Om du insisterar. Okej. - Japp. Bra.
- Fint. - Excellent.
- Vilken typ! - Hon menar inte dig.
- Vad hände? - Vilken fräckhet!
Tror han att han bara kan komma och sno våra kunder, så tror han fel!
Tack, och kom gärna tillbaka.
Snälla.
Kaka?
- Det ordnar sig. - De här var jättegoda.
- Var så god. - Tack, Art. Vem kan kalendern vara ifrån?
Bra fråga. Hur var dagens text?
"Där mänskor samlas, där glädje delas Måtte ditt hjärta fyllas av de dina."
- Folk samlas här, det är kanske du. - Jag har aldrig sagt "måtte". Förrän nu.
Men kalendern gav mig en bra idé: "Gissa Emilys hemliga beundrare, vinn potten."
Snyggt, Art.
Fem dollar, va? Jag är med.
Tror du verkligen att det är jag? Du har bra fantasi, Wally.
TILL NONNA, MIN JULÄNGEL
Å, Nonna, jag önskar att du var här och kunde säga vad jag skulle göra.
Vänta. Vänta... och: nu!
Sanningens ögonblick.
"Livet är en serie korsande stigar. Håll din kurs och möt din kärlek."
Vem är den här killen?
Svaret finns nog i ledtrådarna.
"Måtte intresset ge avkastning för dig."
"Avkastning", bankman, James.
- Tror du att det är James? - Han kom ju med en julstjärna.
Och "man bygger på sina drömmar" - Eddie är ju snickare.
Dagens ledtråd, då?
"Livet är en serie korsande stigar." Ingen aning om vem det skulle vara.
- Din mormor skulle bli jättestolt. - Och glad åt att du har en man med dig.
- Men frågan är vem. - Precis!
Vi har fått ett livs levande mysterium i stan-så spännande!
Fast så bråttom är det väl inte att få reda på vem det är, va?
Jag har en idé.
Jaha, så James gillar mördeg.
- Vad gillar Eddie? - Kanelbullar, helt klart.
- Chuck, då? - Släng till honom en muffin.
Men kom ihåg att om du får reda på nåt, så håller du det för dig själv.
- Hur gick det, Sherlock? - Inte minsta ledtråd.
Bra.
- Å, hej, vilken överraskning! - Chloe kunde inte vänta med din present.
Kom in.
- Var är din julgran? - Jag jobbar på det.
Jag kan ta din klapp... Oj, vänta lite.
- Hejsan! - Hej... Emily.
- Som utlovat. - Ja, kom in. I hörnet.
- Inte illa, va? - Toppen!
- Tack ska du ha. - Tack själv.
- Nu kan du öppna din klapp. - Ja, äntligen. Så spännande!
Å, vilken fin ängel. Har du gjort den åt mig? Den är jättefin.
Kan du sätta den i granen?
Helt perfekt! Å... tack.
Okej, pluttan.
- Vi ska sjunga julsånger, vill du med? - Ja, det låter kul. Vi kör!
Okej.
Såg du vem som kom? Han sjunger bra också.
Eddie sjunger bra.
Typiskt.
- Vad menar du? - Kvinnor.
- Ja... de är ett mysterium. - Det kan du skriva upp, mannen.
Fröken Muffin bjuder med mig på julsång och hänger hela kvällen med Nyckelfånen.
Helt otroligt. Allvarligt.
Jag förstår.
Otroligt.
KALENDERMANIN
"Nelson Creek Echo", Wally Walters.
- Från TV-kanalen? - Ja, det var nåt om en julkalender?
Julkalender? Ja, visst!
På julafton. Allt står i min tidning, "Nelson Creek Echo".
- Vi skulle vilja göra en intervju. - Visst, jag heter Walters, med ett "s".
- Och så är jag borgmästare här. - Storyn trendar.
"Trendar"? Å, nej... är det illa?
Jättefint. Det finns mycket, hur säger ni, "talang" här i stan.
Ja, inte värst.
- Hur är det med näsring-tjejen? - Chey?
Hon är bra. Jättebra mamma till Chloe.
- Och växtdamen? - Ivy, hon är som en vacker blomma.
Jättebra. Så hon väntar på en skicklig trädgårdsmästare, då?
Kanske.
Då är det väl bara bagaren kvar.
Du borde fråga dig själv vem du vill att kalendern är ifrån.
Men problemet är ju som James sa, att man inte kan välja hemliga beundrare.
- Sa han det till dig? - Ja.
Men en sak är säker: vem det än är, så slår jag vad om att han är här med oss.
Vad tror du om Chuck? Med honom vet du ju vad du får.
Precis...
Jag tror fortfarande att det är Eddie.
Eddie är rar.
Är det sant att män i storstan bara kommer fram och börjar prata med en?
Nej. Jo, en del gör det, men inte om de verkligen gillar en.
Art, då?
Art?
Bagare och barfolk funkar inte så bra ihop.
Med arbetstiderna, alltså.
- Glöm inte bort James. - James, ja. Han är tystlåten.
Men det händer nog mycket under ytan där.
Jag vet att han gillar växter.
Ja, det gör han. Det borde ju du veta.
Damerna? Med hälsning från herrn.
Varför bjuder han oss?
Det är en urgammal tradition bland artens hannar.
Ett sätt att få honans uppmärksamhet.
Han har nog fått hennes uppmärksamhet.
Jaha, vad tror vi om Gerard, då?
Honom kan väl ingen gilla.
Så hemsk är han ju inte-förutom att han försöker få dig i konkurs.
Hur säger man "orm" på franska?
Skål.
Okej, Ivy-hur löd dagens ledtråd, nu igen?
"Ord anger vilka vi är, ord skiljer oss åt"-
- "men sannast för dig är mitt hjärtas ord."
Ord från mitt hjärta, ja. Det är precis vad han ska få höra.
Vänta, chefen, du kanske ska...
Det här slutar inte bra.
- Börjar du bli nervös? - För vad?
Jag måste nog "gå på rummet".
Julmarknaden?
Att du har en massa fina bagartricks-
- betyder inte att det blir en promenadseger för dig.
Jag har lärt mycket av min mormor och har en del egna tricks också.
- Det tror jag säkert, du har stor talang. - Där...
Där har vi ditt trick.
Du säger snälla saker och får folk att lita på dig, fastän du inte menar det.
- Du läser mig helt fel. - Det betvivlar jag.
Det gör du! Låt mig visa dig, kom till mitt bageri nästa vecka.
Vi är bagare, vi kan väl baka tillsammans?
- Varför det? - För att få se sanningen om mig.
- Vad mer skulle jag behöva veta? - Att jag inte vill få dig i konkurs.
Att jag bara är en vän som älskar att baka.
Du, jag vet att vi inte kan vara fiender i en så liten stad.
Så du kommer, då?
Fattar ni hur det funkar?
Adele lär inte gilla det, hon lär ju ha portat mig från affären.
Oroa dig inte för henne, vi gör det efter stängningsdags.
Vet du vad? Kommer du och bakar med mig-
- så får du mitt recept på charlotte aux framboises. Utan framboises.
Det här lär väl visa sig vara ett hemskt misstag, eller hur?
Nu är det Emilys tur!
På tal om misstag...
På julens första dag gav mitt livs kärlek mig en rapphöna i ett päronträd
På julens andra dag gav mitt livs kärlek mig två turturduvor -
- och en rapphöna i ett päronträd
På julens tredje dag gav mitt livs kärlek mig tre franska höns
Två turturduvor och en rapphöna i ett päronträd
På julens fjärde dag gav mitt livs kärlek mig fyra små fåglar -
- tre franska höns, två turturduvor och en rapphöna i ett päronträd
På julens femte dag gav mitt livs kärlek mig
EN VECKA TILLS HEMLIG BEUNDRARE AVSLÖJAS
Hallå? Hej, pluttan, hur mår min lilla tjej?
Kanske. Du kan ju skriva ett brev till tomten och önska en.
Nej, fråga inte mormor, för då...
Imbecile! Det finns inget bladguld!
- Glömde du att beställa? - Nej! Vad tar du mig för?
En bagare med för få kunder, eller har du inte märkt det?
Problemet är inte mitt bakande.
Jag vet. Jag tror att läget kräver mer drastisk handling.
Akta varorna!
Hej, vad ska du göra?
Baka med fienden. Vi ses.
Hejdå.
Jag hade tänkt mig en specialare, men fick inte tag i ingredienserna.
Chokladtryffel känns ganska speciellt.
Sakta i backarna!
C'est fait.
- Fortsätt röra om, Julia Child. - Ska bli.
Det är så gott!
Du får lov att ge mig receptet på det här, också.
Ska jag baka ditt bidrag till julmarknaden också?
Jaha, Gerard-hur hamnade en begåvad bagare som du i en håla som den här?
Jag växte upp i en liten fransk stad.
Jag är småstadspojk i själ och hjärta.
Och nu är jag här och arbetar för Forge Mart.
- Jag skulle verkligen vilja se Frankrike. - Det borde du, det är så vackert.
Och du, då? Du var ju advokat förut.
Ja, och jag jobbade väldigt hårt på det-
- men så visade det sig att det inte var det jag ville hålla på med.
Jag hade ju tänkt flytta tillbaka redan innan mormor dog, men -
- jag väntade för länge.
Var inte så hård mot dig själv. Tiden fattar beslut åt oss alla.
- Vi jobbar bra ihop. - För en gångs skull håller jag med dig.
Innebär det att du tinar inför min franska charm?
Dra inte iväg nu, monsieur.
Utsökt, eller hur?
Tack så mycket. Jag har verkligen lärt mig mycket.
Jag måste gå, jag ska upp tidigt i morgon-
- och har inte ens kommit på vad jag ska göra till julmarknaden.
Vill du ha hjälp? Det måste ju faktiskt inte vara en tävling.
Inte en tävling? Det låter fint.
Vi säger så, min vän.
Jaha...
- Som vi gör i Frankrike. - Hejdå.
Vad har du beställt, Chey?
"EN JUL SOM VÄXER, ÄR ÄRLIG OCH SANN, DET ÖNSKAR JAG DIG NU OCH VART ÅR"
- Hej, Ivy. - Gerard.
Låt mig gissa: du söker blommor.
Okej, och vilka blommor man väljer säger ju mycket om en själv.
Nej, de ger fel intryck.
- Så snarare varmt än hett? - Precis. Ett "hejsan", inte ett "hej".
- En blick, inte ett blängande. - Ja, ett leende, inte ett flin.
Nåt som säger "nu ser du att jag inte är ett kräk".
Förlåt. Jag har precis vad du söker.
Kan jag lita på din diskretion?
- Jag måste gå igen. Hur gick det? - Vi är nere på fyra möjliga.
Chuck, Edward, James...
- Och Gerard. - Jag hör er där ute!
Han kom hit samtidigt som kalendern. Det skulle Agatha Christie kalla misstänkt.
- Och hon träffade honom i New York. - Där har vi det!
- Jag tror i alla fall att det är James. - Varför tror du det?
Ledtrådarna är för välskrivna för att Chuck eller Eddie ska ha skrivit dem.
Smaka, de är till julmarknaden. Det bästa jag nånsin bakat.
Underbara.
Jag hittade ditt bladguld.
Hej, Gerard.
Så det är så här du försöker vinna! Du borde skämmas.
- Vad snackar du om?! - Vad kallar du det där?
- Chokladmousse med bladguld. - Jag vet vad det är!
Bra. Sluta nu, du skrämmer mina kunder.
- Säg att du beställde bladguldet. - Nej, det var det Chey som gjorde.
Det trodde jag att du gjorde.
- Beställde inte du det? - Voleur!
Tjuv!
Jag beklagar verkligen.
- Vem tror du att du är?! - En bagare.
En bagare som stal mitt makronrecept!
Excuse moi för att jag också gör mandelmakroner. Är receptet patenterat?
Du gjorde dina sen du smakat mina! Jag håller mig till mitt!
- Tills du snodde mitt bladguld! - Nej, det låg i mitt bageri!
- Det är inte ditt. - Nästan alla lagar handlar om ägande.
Är du advokat eller bagare? Just nu är du usel som bådadera!
Blommor till dig! Och du kan aldrig gissa från vem. Läs kortet.
"Vi jobbar bra ihop, hoppas att vi kan baka mer snart igen. Gerard."
Skulle en drink och blommor kunna släta över att du försöker få mig i konkurs?!
Nej, det gör det väl inte.
Är det så viktigt för dig att vinna på julmarknaden, så ger jag mig.
- Brutalt. - Verkligen.
Jag skulle vilja rapportera ett allvarligt brott mot hygienregler.
- Hallå? - Hej, det är James.
Jag tänkte att du nog var uppe. Har du tänkt på det vi pratade om?
- Bara varje dag. - Det är 22/12 nu, det är ont om tid.
Ja, det är bara... det har varit så mycket nu.
Allt intresse för julkalendern har gjort att bageriet har gått för högtryck.
Ja, bageriet har gjort stora insättningar hela månaden.
Synd att du inte kan köra kalendergrejen året runt.
Jag vet inte om jag skulle orka.
Jo, du... jag kan komma in efter jul och skriva på papperen.
Visst. Jag är hemskt ledsen för det här, Emily. Särskilt precis inför jul.
Visst. Okej, tack. Hejdå.
- Har nån av er bowlat förut? - Nej, aldrig.
- Jag var distriktsmästare i tonåren. - Hoppsan!
Jaha, då har vi bara fem par till! Få se vilka vi har nu...
Här är två med mycket "cred" i: James och Eddie.
Sen blir det full fart med Pam och Art.
Blir det en smäll från Chuck och Adele? Oj, oj, vilken grej: här är Ivy och Chey.
Och då har vi kvar: Gerard och Emily.
Och kom ihåg att den med högst poäng tar hem titeln "Årets bowlare"-
- samt den här vackra pokalen.
Klara, färdiga, bowla!
Du kan knappast ta båda, så satsa på en av dem.
Mååål!
Jaha, jag hörde att du vann på julmarknaden.
Allvarligt, Gerard: jag snodde faktiskt inte ditt bladguld.
Och tror du mig inte, så... cest la vie.
Okej, då har vi en match kvar. Ta en paus medan vi räknar fram ställningen.
- Har du kul? - Jag funderar på att bli proffs.
Jag ska titta till Chloe, kan du skaffa en läsk åt mig?
Du verkar behöva en ny bowlingpartner.
Ta det lugnt, Chuck.
Ojdå. Jag trodde inte att du var en uppnäst storstadstjej.
Det är hon inte.
- Hur är det din ensak? - För att du beter dig så.
- Tack, Eddie. - Inga problem.
- Såg du?! - Ja.
Inför sista omgången har vi i ledningen med åtta strikes och två spärrar-
- och klart imponerande 257 poäng: Adele.
Okej, ditt mål är nu att få en strike.
Och då svarar du på en fråga.
- Vilket slags fråga? - Om bakning.
Visst. Men det skulle förvåna mig om du får ställa din fråga.
- När lärde du dig att baka? - När jag var fem.
Mormor hjälpte mig att baka kakor, och jag var fast.
- Vilken sorts kakor? - Du fick ditt svar. Slå en strike till.
Det var pepparkakor. Till jul.
Ja!
- Ja! - Helt otroligt, sex i rad.
Min naturliga sportighet. Vad tycker du bäst om att baka?
- Bröd. Nybakat doftar så gott. - Samma här.
Sju här!
- Hur ligger vi till? - Vi leder med en strike, sötnos.
Kalla mig inte så.
Du fixar det här.
Oj!
- Helt otroligt! - Det här var ju kul.
Du har visst ingen aning om vad du står inför, va?
- Tio strikes i rad är en perfekt serie. - Det är bra, va?
Så tar jag en strike så vinner jag?
Folk kan bowla i hela sina liv utan att nånsin lyckas få till en perfekt serie.
Tror du mig inte, så bara se på folks miner här bakom dig.
Det var nog ingen vidare peppning.
Som ni säger på engelska: "que sera, sera".
Du har ett problem.
- Vad menar du? - Ett julkalenderproblem.
- Du förvånar mig, Chuck. - En chans att förstöra hennes stora dag.
Håll kvar den tanken. Jag har en annan idé, men kan kontakta dig om det här.
- Du måste ljuga, du har bowlat förut! - Nej, aldrig.
- Vad ska du ha i pokalen? - Makroner, kanske.
"Kärlekens tid, årets bästa, då julens klockor ringer in all lycka."
Vad är det för en kille?
Är det för mycket för dig kan vi göra slut på det här och nu.
- Jag kan vänta en dag till. - Som du vill.
Vad är det?
Visste min hemlige beundrare hur mitt liv såg ut skulle han nog sluta beundra mig.
Skämtar du? Du äger ju! Du har rest, driver eget företag-
- du är en fantastisk bagare, fast javisst, ja: du är advokat också.
Jag tvingas förmodligen att sälja bageriet. Och mormors hus också.
Va?
Nonna tog ett lån för att betala min utbildning och dödsboet måste lösa lånet.
Så banken tvingar fram en försäljning.
Vi måste laga dörrklockan.
- David Rosalis vid Livsmedelsverket. - Jaha?
Man har anmält brott mot föreskrifter. Är det ni som är ägaren?
- Ja. Vem var det som gjorde anmälan? - Det är konfidentiellt.
- Men det är två dagar kvar till jul. - Bråda tider, det är då det slarvas.
- Det är omöjligt, hon är superpetig. - Visa mig var ni arbetar.
Helt otroligt.
- Får jag se er licens? - Den är på väggen där borta.
Bra... då sätter vi igång.
- Jaha? - Ni hade rätt-fläckfritt.
- Visst finns det en mataffär i stan? - Ja, och den har ett bageri.
- Vad önskas? - Jag tyckte att jag såg en inspektör...
Från Livsmedelsverket.
Adele Atmore, butiksföreståndare. Välkommen till Forge Mart.
Jag kom för en oanmäld inspektion.
Här? Jag trodde...
Trodde vadå?
Naturligtvis, inspektera på.
Vi på Forge Mart ser till att alltid samarbeta.
- Bien sur. Självklart. - Bra.
- Bageriet först. Får jag se licensen? - Ja, allt det är på kontoret.
Jag menar licensen att tillaga mat, den som måste uppvisas väl synligt.
Har föda tillagats här länge? Har ni ens licens för det?
Affären har inte behövt en förut.
Otroligt.
Incroyable.
Hej, Emily-här är TV-teamet jag berättade om.
Hej, Wanda O'Malley från TV-nyheterna.
Vi tänkte köra på "ensam flicka räddas ur ensamhet av hemlig beundrare till jul".
Visst. Här, kom in.
Här är julkalendern. I trygghet bakom lås.
- Inte för att vi har brottslighet här. - Vilken turtjej du är!
Vi ställer dig här. Perfekt.
Nå, hur är det att vara singel och ha en hemlig beundrare?
- Är det nervöst inför i kväll? - Jag försöker att inte tänka på det.
- Och du vet inte vem kalendern är ifrån? - Nej.
Vad var det?
Men, jösses!
Chuck?! Hjälp mig!
I sömniga småstaden Nelson Creek ska idag den hemliga beundraren avslöjas-
- men under natten har ett inbrott begåtts.
Det finns säkert en rimlig förklaring till det här.
Vad gör du här, Chuck? Säg vad du gör här? Jag ringer polisen!
Nej, ingen polis. Det här är bara ett missförstånd. Vi vill inte skapa en scen.
För sent. Ut med det, Chuck! Du inser väl att jag är advokat?
Wanda OMalley, TV-nyheterna. Hur känns det att tas på bar gärning?
Är det första gången, eller är du seriebrottsling?
- Hur många bageri-inbrott har du begått? - Adele fick mig till det.
Så där, jag tror att det var allt.
- Jag hörde just om Chuck. - Och Adele.
Hon har andra bekymmer- en inspektör satte stopp för henne.
- Mataffären? - Bara bageriet. Hon hade glömt en licens.
Härligt, underbara nyheter! Vi gjorde det! Du vann, chefen!
- Hur länge är bageriet stängt? - Vet inte, men Gerard är arbetslös.
God jul, alla kunder.
Har ni glömt att beställa julfågel?
Ingen fara, vi har massor av Tofurkey- det smakar precis som kyckling.
Allt smakar som kyckling.
FORGE MART, LEDNINGEN
Va? Ska den in här?!
500 dollar till vinnaren!
Allvarligt, har nån satsat på mig?
- Eddie? - Där är det Chey som har tur.
- James, då? - Han är nog sugen på Ivy.
Så mycket kan man bara inte gilla julstjärnor.
- Tänk om det är Chuck? - Det är Gerard, säger jag ju!
Han är konstnärlig, kalendern är ett konstverk och texterna vackra.
Tack, allihop! Tack till er alla för att ni kommit.
Och tack till Wanda OMalley som rapporterar från vår spännande stund.
Jag vet att ni är lika nyfikna som jag.
Det är ju inte bara julafton, utan nu ska också den hemliga beundraren avslöjas.
Så nu är det dags att be vår vackra bagare Emily-
- att öppna den sista luckan.
Det känns som om jag borde säga några väl valda ord.
Först av allt vill jag tacka er-
- för att ni välkomnat mig tillbaka till stan så som ni har gjort.
Det har verkligen värmt.
Och er intresse för den här kalendern har varit helt otroligt.
Jag tror inte att den som skickade den riktigt hade väntat sig det.
Och så vill jag tacka Chey, för hon fick mig att öppna lucka ett för 23 dagar sen.
Sist och slutligen vill jag offentligt tacka den-
- som skickade mig kalendern, för som ni kan se blev den en gåva till hela stan.
Då ska vi se...
- Jo, och så "god jul"! - God jul!
Öppna, då!
"Kära Emily, den här julkalendern var mitt sätt att få" -
- "en sista jul med dig. Kom ihåg att jag alltid är din julängel."
"Puss och kram, Nonna."
- Vem är Nonna? - Hennes mormor.
Och vinnaren är... Gerard!
- Var är Gerard? - Så vacker den är. Hur skickade hon den?
Den vackraste gåvan nånsin.
Hur är det att inte ha en hemlig beundrare?
Är du besviken över att vara ensam i jul?
Jag är inte ensam.
Så den var inte från dig? Men jag trodde att...
Hade jag varit intresserad av henne hade jag köpt bakverk, inte blommor.
Gerard!
Vart tog du vägen? Du vann!
Du vann. Jag vet inte hur du räknade ut att hennes mormor skickade den, men...
Kom och ta ett glas. Jag bjuder.
Tack, jag kommer förbi senare.
Tack, kära du.
Ja, där blev man allt överraskad.
Det är därför det kallas "senaste nytt" - det blir aldrig gammalt.
- God jul. - God jul.
Vilken kväll!
- Vi ses till middagen i morgon. - Ta med dig nån.
- God jul, chefen. - God jul.
Du borde fixa dörrklockan.
- Gerard... - Jag hörde just senaste nytt.
Att jag inte har en hemlig beundrare?
Nej, nej-din mormor. Hennes fantastiska present. Nonna, va?
Nonna.
Tack.
Jag hörde att du blev arbetslös. Jag är ledsen.
Nej, det är du ju inte. För mycket konkurrens i den här stan, ändå.
Tur att du vann den där vadslagningen.
Hur kunde du veta att kalendern kom från min mormor?
Kalendern påminde mig om kassaapparaten, så jag skrev upp henne.
Sanningen är faktiskt den -
- att jag inte kunde satsa på nån som kunde vara din hemliga beundrare.
Nu förstår jag nog inte vad du menar.
- Minns du första gången jag kom hit? - Ja.
Jag såg dig och tänkte "c'est pas possible".
En vacker, smart och begåvad kvinna som bakar?
Varför försökte du då få mig i konkurs?
Det gjorde jag inte, men jag förstod sen att ställen som Forge Mart gör det.
Vad jag försöker säga är -
- att jag är din hemliga beundrare.
Läs det här.
"Vi jobbar bra ihop, hoppas att vi kan baka mer snart igen."
Det skulle jag vilja. Jag hoppades att det var du.
Kalkonen är klar-kom nu!
Va? Oj!
- Kommer du och äter med oss, Chloe? - Var är ängeln jag gjorde till dig?
Här är den! Kolla vad jag hittade.
Jag trodde att jag bara hade en sån. Gå och sätt dig med din mamma nu.
Det här är verkligen gott.
Tack så hemskt mycket för att du lagat all god mat åt oss-helt underbart, Pam.
Är det din sista jul i huset måste det ju gå rätt till.
- Jag kommer att sakna huset så. - Kan du behålla bageriet?
Herregud, jag glömde ju-i går, innan hela cirkusen drog igång-
- så ringde Forge Marts ledning och bad mig att leverera till deras affär här.
Titta in nästa vecka. Med ett sånt kontrakt kan du nog fira många jular här.
Allvarligt? Det vore helt otroligt.
Nästan lika otroligt som din tröja.
Låt mig utbringa en skål. Hur säger man...?
- "Skål". - Skål!
- Du verkar få fullt upp nu då, Em? - Ja, jag måste kanske börja komma i tid.
Och så måste jag nog anställa en bagare till. Vad sägs?
Det är oundvikligt.
ETT ÅR SENARE
BENNETTS HAR NY HUND. VALPAR VÄNTAS.
Översättning: Henrik Brandendorff Ordiovision