- Vi ligger på tredjeplass. - Det er nå eller aldri.
- Andreplass! - Jeg vet hva du tenker om å tape.
- Vi klarer det. - Gjør vi?
Jeg gjør det.
MÅL
Kom igjen!
LEGER MOT KREFT MÅL
15th Marine Expeditionary.
- Tapperhet, ære... - Seier.
Jøss, karer! Bra løp!
Selvsagt, en full fyr.
Jeg spanderer en kald en.
Beinet mitt! Jeg trenger en lege.
Det brakk. Lege!
Nei!
Høyre fibula, åpent brudd. Vi trenger en spjelke.
- Det gjør så vondt. - Ta dype pust. Du må ikke havne i sjokk
- Hva heter du? - Hank.
- Det er det vi har. Vi får pakke ham inn. - Som før, sanitetssoldat og kirurg.
Han savner tiden da vi var i Afghanistan sammen.
Du, så ille er det ikke. Ok, dette kommer til å gjøre vondt.
Bit i denne. Men det hender jeg savner det.
Ingen fornuftig person savner å bli beskutt.
Jeg skal ikke ta det personlig.
Plasserer benet... Nå!
- Sånn. - Du er kjempeflink, kamerat.
Kom igjen!
DØD FREMFOR VANÆRE
Å IKKE SKADE
TURNUSLEGEN
- Hei, Lily. - Hei, Nic.
Du dro så fort sist, jeg ble bekymret.
Det går helt fint. Jeg skal bare hente en resept.
Føler du deg ok? Du kan bli med opp, så jeg får målt temperaturen din.
Nei, det går fint.
Jeg stikker innom dr. Hunters klinikk hvis jeg trenger noe.
- Ok. - Takk.
Kom, Mr. Rosenthal. Først litt frisk luft, og så til fysioterapeuten.
Nei takk. Det jeg trenger, er en drink og en røyk.
God morgen, Mr. Rosenthal.
Du er heldig som får en gratistur med Louisa.
- Bare en liten runde. - Jeg vil ikke ta noen runde.
Du trenger sol.
- Vitamin D bedrer kalsiumopptaket. - Som bedrer bentetthet.
- Du vil vel ikke brekke hofta igjen? - Du bør høre på Louisa. Vet du hvorfor?
Hun skal bli lege.
Da har du en lang vei foran deg. Hvor gammel er du? 12 år?
Nesten. 22 år.
Jobbet her frivillig gjennom hele videregående.
Hei, Louisa. Nic, alvorlig talt. Hva handler dette møtet om?
- Jeg har 30 pasienter. - Fakturering.
- Jeg blir med! Jeg elsker fakturering! - Nå er det nok.
- Alt i orden? - Jeg har satt diagnosen, forstrekning.
En slags softball-skade. Jeg må kanskje gå tidlig i dag.
Og jeg må lese til testen neste uke, biologi og matematisk analyse.
Hvis du trenger hjelp, så fikk jeg 132 på MCAT-testen.
Guttungen skryter mye.
Takk, dr. Pravesh. Kanskje jeg benytter meg av tilbudet.
Åpent brudd, høyre fibula.
Vi spjelket det på stedet, men han må kanskje opereres.
Vi ses igjen der inne.
Takk, doktor.
- Du var kjempeflink, Hank. - Bortsett fra gråtingen.
- Skrike etter lege. - Knuse alle de ølflaskene.
- Det var ikke som i gamle dager. - Hvorfor drar du ikke tilbake?
- Ja, jeg hadde tenkt å fortelle deg det. - Jude, jeg bare tuller.
- Jeg vurderer å verve meg igjen. - Marinekorpset igjen?
- Blir gutter noen gang voksne? - Ja.
- Nei. - Vi er sent ute til møtet.
- Du skulle få oss ut av det. - Jeg sa vi hadde sju pasienter.
Alle turnusleger og sykepleiere må møte. Kom igjen.
- Du lukter låve. - Jeg liker låver.
Jeg har aldri vært i en.
Jeg vokste opp i Queens. Jeg har luktet verre, tro meg.
God morgen. Vi er her i dag for å snakke om tilbakebetaling.
Ingens favorittema, eller hva? Legg den bort, er du snill.
Enkelt sagt, leger og sykepleiere må ta mer betalt per behandling.
Ta for eksempel øreinfeksjoner.
Vi fakturerer forsikringsselskapet for tjenestekode 1, som koster...
To hundre dollar.
Men hva om infeksjonen sprer seg til hjernen?
Da er det en tjenestekode 4. Alvorlig.
Og kostbart. Vi kan fakturere for flere tusen.
Sykdom er uforutsigbart, derfor må faktureringen være proaktiv.
Det kalles oppkoding.
Tenk K.O.S.E.
Kode Opp gir Storartet Effekt
Kos dere. Jeg stikker.
- Tredjeår. Førsteår. - Velkommen til amerikansk helsevesen.
Hva er det vi alle bekymrer oss for?
- Hvor mye drakk du i dag? - Jeg vet ikke helt.
- Var du på løpet fra morgenen av? - Som Conrad og jeg vant.
Jeg tok en øl før løpet.
Gulsott, skleral ikterus. Jeg ber om leverprøver og ultralyd.
- Hvordan går det med vår største fan? - Se på dette.
En amerikansk lege som gjør det han ble født til.
Han tar leverprøver på et behagelig storbysykehus.
En modell på en moderne generalmajor
Jeg kan plante-, dyre-og mineralriket
Jeg kjenner Englands konger Og historiens kriger
Og jeg ble født til å synge.
- Var du ute i båten i helgen? - Ja. Fisken bet ikke. Du?
Litt golf.
Jeg har et spørsmål til deg. En gammel fyr jeg spilte med, har fått en skjelving.
Han har mistet finmotorikken, og det hjelper ikke med betablokkere.
En operasjon er litt drastisk.
- Man åpner ikke hodet for en putt. - Hva med benzodiazepin?
- Som en siste utvei, bivirkningene er... - Aggresjon og kognitiv svekkelse.
Det kommer vel an på hvor desperat fyren er.
Rosenthal i 5931. Kateter ut og utskrivning.
- Anderson, 5942. - Hold øye med hjerterytmen.
- Hvor ble du og dr. Silva utplassert? - Afghanistan.
- Hvis feberen stiger, gi henne... - Piperacillin, intravenøst.
Min bror tjente to perioder i Irak. Han kom tilbake som en helt annen mann.
Var du med på trefninger?
Jeg var sykepasser i marinestyrken.
Jude var kirurg. Vi forsøkte å redde liv. Vi passet på hverandre.
Over til medisin. Vi har en travel dag foran oss.
- Si ifra om noe i markedsavdelingen... - Se travel ut.
Husk at pasienter med god forsikring skal testes for alle mulige utfall.
Dr. Hawkins. Har du hilst på Barb Olsen?
Hun er en konsulent som skal hjelpe oss med å effektivisere.
Selvsagt, han i sykkelshorts. Du så presentasjonen min. Litt av den.
Jeg ble tilkalt.
Ikke sant?
Jeg hørte ingenting.
Hyggelig å hilse på deg.
Barb, det er...
Hevn for at lot meg bli igjen under presentasjonen.
Hva feiler det deg? Du er ung og sterk, kan du ikke gå fortere?
- Hvordan behandler Rosenthal deg? - Som datteren han aldri fikk.
Et mareritt.
Jeg hørte at Chastains softballag knuste Emory i går.
Ja, det gjorde vi.
Fortsatt vondt i ryggen?
Ja, men det går fint. Jeg tror jeg må ha klemt en nerve.
Lumbalvirvlene. Smerten sitter i den rammede nerven.
- Imponerende, men la meg ta en titt. - Kanskje senere.
Jeg og Joey på barnekreftavdelingen skal til lekeplassen. Han er så søt.
Se til henne om en time. Jeg vil undersøke henne, for sikkerhets skyld.
Hei! Vi trenger litt hjelp her!
- Herregud, jeg er lei for det. - Det går bra.
- Det går bra. Ikke rør deg. - Vi er her.
Jeg er for ung til nyrestein. Kanskje det bare er luftsmerter.
- Hvor lenge har du vært kortpustet? - Bare noen få dager.
Jeg trodde det var på grunn av smerten.
- Lungene dine høres tette ut. - Vi trenger en full undersøkelse.
- Det kan være alvorlig. - Nei, det går bra med meg.
Hvis jeg er syk, sender de meg hjem. Jeg trenger hvert eneste øre.
- En CT-skanning også. - Det er nok best med en MR.
Kanskje vi bør sjekke forsikringen hennes først.
- Kan det vente? - Nei. Kan jeg få et ord med pasienten?
- Vi utfører en undersøkelse. - Administrasjonen har gitt meg i oppdrag
å inspisere alle aspekter ved sykehusets økonomi.
- Du er innleid av sykehuset, hva? - Ja. Er dette virkelig nødvendig?
Jeg føler meg bedre. Jeg vil bare dra hjem.
Hun vil dra hjem. Flott.
Hun trenger en MR-undersøkelse.
- Dekker selskapet ditt en MR? - Er det noen som vet slikt?
- Hvis ikke, holder det med røntgen. - Nei, det gjør det ikke.
Louisa er en av oss. Hun fortjener vår beste pleie.
- Hun er en flott ung kvinne. - Takk skal dere ha, men nå må jeg dra.
Det er best dere lar henne gå.
Jøss. Mener du det?
Louisa!
Forsiktig. Sånn, ja.
- Svak puls. - Svake hjertetoner. Utvidet halspulsåre.
Hjertetamponade.
Kan ikke flyttes. Jeg trenger spinalnål 18G og 20 cc sprøyte.
- Jeg gjør klar ultralyd på rom 4. - Bra.
Du har væske rundt hjertet. Vi skal lette på trykket.
Du kutter, jeg tegner.
- Fort, vi mister henne. - Klar.
Du vil føle et trykk og så et stikk.
Det går fint, Louisa.
Enda en høy lyd. Vi er nesten ferdige.
Bare noen få minutter til.
- Få henne ut. - Vi er straks ferdig.
Hun er ikke forsikret, det var derfor hun løp av gårde.
- Hun ville ikke være til byrde. - Nå er det for sent.
Chastain må betale for MR-en. Det koster 10 000 dollar.
Det er det forsikringsselskapet betaler. Det koster ikke så mye.
Vil du ta regningen? Her. Til inntakslisten.
Jeg ringer arbeidsgiveren og ser hva jeg kan få.
Herregud, jeg hater den dama.
Du og jeg tar oss av Louisas pleie.
Vi må gjøre alt vi kan før administrasjonen sier stopp.
- Vi kan ikke la dem sparke henne ut. - I verste fall et annet sykehus.
Ikke sikkert hun klarer seg så lenge.
Stol på meg.
Sjekk leververdier.
Hank, du har akutt hepatitt.
Er det ille?
Du konsumerte så mye alkohol at leveren din er midlertidig lammet.
Litt av en bragd.
- Hvor mange øl drakk du egentlig? - To.
To øl?
To dusin.
Du må kutte ned på ølet, ellers svikter leveren.
Magen hovner opp, du blir forvirret og søvnig, og så havner du i koma og dør.
Jeg mener ikke å skremme, det er sannheten.
Du drikker deg til døde.
Jeg vet det.
Hjelp meg?
- Jeg kan få deg inn på avrusning. - Jeg orker det ikke.
Da mister jeg jobben. Men resten skal jeg klare.
Jeg er klar for å slutte. Jeg har slitt med alkohol i hele mitt liv.
Jeg lover, med en gang jeg kommer ut, skal jeg gå rett på et AA-møte.
Jeg skal bli i AA resten av livet.
Det er lett å si det, kamerat. Det er vanskelig å gjøre det.
Atwood, Henry. To lorazepam for abstinenser.
Takk, doktor.
Uansett hva du gjør, kommer det ikke til å hjelpe.
Problemet hans er selvpåført.
90 % av pasientene våre har gjort dumme ting med seg selv.
Hvordan fikk du det arret? Var det feltslakting av pungrotte?
Jeg var ni år. Og jeg behandlet skaden selv.
Ja, men det forklarer ikke hvorfor du spiser pungrotte.
Ikke alle har en mor som lager mat, eller en edru far som kan kjøre til legevakten.
Det er derfor jeg er her, for å hjelpe de som ikke kan hjelpe seg selv.
Enten de spiser hummer eller påkjørte dyr, så hjelper jeg dem.
Greit.
La meg spørre deg om en ting.
Hva er det morsomste du har gjort den siste uken?
La meg gjette.
Da du og jeg lappet sammen Hank på det lasteplanet.
Improvisert medisin.
Ingen som sjefer eller ber oss fylle ut skjemaer.
Og hva skjer så?
Når vi kommer på jobb,
forsøker en pasient å stikke av fordi hun ikke har forsikring.
Vi kan ikke engang behandle en som har jobbet her i to år.
Hvor mange sårede soldater forlangte du forsikringsbevis av?
Vel, da har jeg vel en jobb å gjøre.
Du fekter mot vindmøller.
- Tar du medisiner? - Nei, men jeg...
- Har du spist noe de siste åtte timene? - Jeg skal ikke opereres i dag.
Det står her: "Brokkoperasjon kl 14.15." Jeg skal assistere.
- Jeg skal ta flere prøver. - Hva?
En hyggelig dame kom inn og ba legen ta flere blodprøver.
Ny CT-skanning og MR-undersøkelse.
Du trenger bare en brokkoperasjon.
For sikkerhets skyld, sa hun. Hun var veldig overbevisende.
- Hvorfor skal de ta flere prøver av ham? - Han er nok et Barb-offer.
Profitt foran pasienter. Vårt nye helsemantra.
Barb er som migrene. Du kjenner at det kommer, men kan ikke stoppe det.
Det blir bare verre, og så spyr du.
Liker dere navnet "Si A" for et a cappella-kor for leger og sykepleiere?
- "Si A"? - Ja, som en serenade for pasientene.
Ingen vil at du skal synge for dem.
Jo slemmere hun er, jo mer beundrer jeg henne.
Ja, det er slik det fungerer.
Har du fått Louisas resultater?
Dette er T2-hyperintens. Forstørret masse.
Rundt milt, nyrer og vertebrale legemer.
- Trolig... - Retroperitonealt sarkom.
Det forklarer væsken i hjertet.
Hun har løyet. Hun stakk ikke fordi hun mangler forsikring.
Hun stakk fordi hun er en ulovlig innvandrer.
Hun har en aggressiv svulst. Hvis hun ikke blir operert nå, dør hun.
Ingen flere prøver. Ikke mer behandling for våre penger.
Dette sykehuset driver ikke med veldedighet.
Jeg mente administrerende direktør burde få vite det straks.
Ms. Rodriguez er en uforsikret, ulovlig innvandrer.
Hun har ingen familie her. Hun kom hit fra El Salvador som barn.
Ingen kan ta seg av henne når hun forlater sykehuset.
Reglene er klare.
Ms. Rodriguez kan ikke skrives ut uten omsorgspersoner.
Chastain vil ikke bli kvitt henne på lenge.
Hun vil bo her på vår bekostning.
- En "perma-pasient". - Få direktører kjenner begrepet.
Claire er ikke en typisk direktør.
Dr. Bell, hva er prognosen?
Overlevelsesraten er veldig god hvis vi opererer øyeblikkelig.
Jo mer vi venter, jo dårligere odds.
Hva med rehabilitering hvis operasjonen lykkes?
Fra seks måneder til ett år.
Ok. I beste fall, hva kommer Louisas pleie til å koste oss?
Operasjonen går bra. Etterpå kan hun gå i korridoren med en fysioterapeut.
- En halv million dollar. - Og i verste fall?
Hun kan ikke reise seg fra sengen etter operasjonen. To millioner dollar.
Hold ut. Tallet beveger seg i riktig retning.
- Lane. - Hei, Conrad. Hvordan går det?
Jeg vil gjerne at du skal se på en kreftpasient.
Hvem er pasienten?
Louisa Rodriguez. Transportarbeider her på Chastain.
Godt menneske. Hun mangler forsikring og er en ulovlig innvandrer.
Full strålebehandling og cellegift er... veldig dyrt.
Ja, men har ikke du en stiftelse for slike tilfeller?
Ja, men det er ikke for ulovlige innvandrere.
Jeg skal se på det, men jeg kan ikke love noe.
- Kjempefint. - Conrad.
Administrasjonen har utsatt Louisas operasjon.
- Lane, Louisa er helt alene. - Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Jeg så Lily i sted. Hun så dårlig ut.
- Hun har kreft. - Vi har alt snakket om det.
Lane hadde sikkert god grunn til å skrive ut Lily.
- Instinktet mitt sier meg at... - Lane vil ta seg av henne.
Lily er i gode hender.
Unnskyld... Sykepleier Nevin, har du et øyeblikk?
Jeg er veldig opptatt nå.
Jeg tror ikke sykepleierne forstår oppkodingssystemet og prøvegrunnlaget.
Sykepleierne fokuserer på pasientpleie, det er deres hovedansvar.
For sent å legge seg å sove Nå må jeg følge instinktet
Jeg lukker øynene og tar spranget
Jeg må prøve å trosse tyngdekraften
Jeg vil prøve å trosse tyngdekraften
Og du kan ikke holde meg nede
- Litt flatt. - Du er litt flat.
Neste!
Jim Phillips fra Atlanta General og Stuart Green fra Our Lady of Mercy.
Vi har kjent hverandre lenge.
- Ms. Thorpe tok over som adm.dir. på Chastain for seks måneder siden.
De er til din disposisjon.
Hyggelig å treffe dere. Takk for at dere kom på så kort varsel.
Jeg skal gå rett på sak. Vi har en pasient uten forsikring og papirer.
Hun har retroperitonealt sarkom. Rehabilitering kan ta seks-tolv måneder.
Med faste kostnader for en sengepost
betyr pasienten en stor byrde for Chastain.
For Atlanta General også.
Ja, men deres faste kostnader er mye lavere enn våre.
Hva er det du foreslår, Ms. Thorpe?
Hvis en av dere kan overta pasienten før operasjon,
betaler vi en godtgjørelse på 250 000 dollar.
Hvis du gir oss fem Medicare-pasienter og betaler 300 000, kan vi vurdere det.
Hva om jeg tilbyr...
...fem Medicaid-pasienter og 250 000 dollar.
Medicaids tilbakebetaling er elendig.
Ti Medicaid-pasienter og 300 000.
Jeg tilbyr sju Medicaid-pasienter og 275 000.
For lite. Vi er ute.
Dere har et veldedighetsfond. Hva om vi tar operasjonen og dere rehabiliteringen?
Vi kan gi fondet 100 000 dollar som dere kan bruke som dere vil.
- Vi har nettopp bygd ny hjerteavdeling. - Det er en... flott avdeling.
- Den kostet oss 40 millioner. - Det tjener dere fort inn igjen.
Styret dreper meg om vi får nok en perma-pasient. Jeg må melde pass.
Jeg beklager.
Hvem kan vi ringe til, Louisa?
Du må ha familie her.
Foreldrene mine tok meg hit da jeg var tre år.
Mamma døde for to år siden, og pappa flyttet hjem til El Salvador.
Jeg er alene.
Og du forsørger deg selv?
Ja.
Dumt av meg å tro jeg kunne komme inn på legestudiet uten å bli røpet.
Får immigrasjonsmyndighetene tak i meg, sender de meg tilbake.
Dette er det eneste landet jeg kjenner.
Og det å bli lege...
Det er drømmen min.
Jeg er lei for at jeg skaper så mye bryderi.
Alle på Chastain har vært så snille mot meg.
Louisa, vi skal hjelpe deg. Og du fortjener bedre enn dette.
Jeg googlet operasjonen på mobilen.
Kreft som omslutter flere organer.
Det er nokså farlige saker, ikke sant?
Ja, det er det.
Men det er den eneste løsningen for å bli frisk.
Enkelte sier at de ikke er redde for å dø.
Det er sprøtt, ikke sant?
Det skremmer vettet av meg.
Louisa, du kommer til å bli lege en dag.
Det å hjelpe deg dit, det er vår drøm.
Hei.
Jeg forhørte meg med stiftelsen.
Jeg fikk et kort og kontant nei.
Giverne forventer at pengene går til behandling av amerikanske borgere.
Det er mange verdige amerikanere der ute som venter på en sjanse.
Jeg hater å skuffe deg, Conrad. Det er det verste.
Takk for at du prøvde.
Vet du, vi gjør vårt beste så ofte vi kan.
Men vi kan ikke redde alle.
Dere har blitt operert, og dere vil dra hjem.
Vi skal ha et kappløp. Den første som når enden av korridoren, får dra hjem.
Slutt på nålestikk og blodtrykksmålinger.
Dere kan lage egen mat og ta en varm dusj. Lyder det bra?
Kan du ikke gå hele korridoren, må du bli en uke til.
Én, to, tre, gå.
For langsomt, Mrs. Pill. Du er ferdig.
Mr. Farragut, det samme gjelder deg.
Ingen tid til å behandle hjerteinfarkt, Mr. Smith. Du er ute.
Skriv ut vinnerne. Taperne kan gå tilbake til rommet sitt.
- Sorterer du flokken? - Ja.
- Ledelsen nekter Louisa operasjon. - Hun er her ulovlig, og regler er regler.
Er jeg gal? Burde ikke du og jeg ta samme side i slike situasjoner?
- Si meg at du ikke føler det slik. - Følelser teller ikke, de hjelper ikke.
Jeg forholder meg til fakta.
Ok. Louisa kan dø fordi sykehuset forsøker å spare penger. Et faktum.
Hun kan dø av operasjonen også. Et faktum.
Jeg elsker optimismen din. Hvor farlig er det, Mina?
Veldig innviklet og krevende. Det vil ta sju-åtte timer.
- Men fantastisk. - Det er akkurat noe for deg.
Conrad, vi synes alle at det er fælt med Louisa.
Hun vil koste oss noe enormt. Så mye som to millioner totalt.
Ok, jeg forstår at det handler om penger. Du har gjort det klart.
Men tenk tilbake på den gang da du gikk på legestudiet.
Alt handlet ikke om å tjene penger.
Det er lenge siden. Helsevesenet har endret seg, det er en ny virkelighet.
Vi kan vel være enige om at alle leger har opplevd det spesielle øyeblikket
som gjorde at de valgte medisin. Du valgte å bli kirurg.
Selv om det er noen tiår siden, husker du det som om det var i går.
Og jeg tror ikke et sekund at det hadde noe med penger å gjøre.
Det hadde det ikke. Jeg forelsket meg i kutting.
Jeg forelsket meg i operasjonsrommet.
Jeg elsker det.
Jeg gjør det fortsatt.
Men pengene må komme fra et eller annet sted.
Behandler vi Louisa, vil andre pasienter lide. Vi må kutte i tjenester.
Timer. Personal.
Jeg liker heller ikke å sette en prislapp på et liv.
Men systemet går ikke på luft.
Uansett hvor glade vi er i Louisa, så er hun ikke verdt to millioner.
Ikke si noe. Ingenting.
HUSK Å K.O.S.E.! BARB
- I dårlig humør? - Jeg vil stikke K.O.S.E opp i...
Kast den. Da vil du føle deg bedre.
Ser man det? Stressbehandling.
Du er vel ikke her for å snakke om oppkoding?
Nei, det gjelder typen din, Conrad. Han lar ting gå inn på seg.
Han må begynne å velge sine kamper, hvis ikke blir han utbrent.
Jeg har aldri hatt kontroll på Conrad.
Og han er ikke typen min.
Ikke nå lenger.
Det var leit å høre.
Alabama Shakes spiller på Terminal West neste uke.
Jaså?
Jeg har en ekstra billett. Jeg husker du sa du likte dem.
Det gjør jeg.
Det er ikke en date, bare en konsert. Vi kan ha det litt gøy.
Hurtig respons, 5922. Kom igjen.
Hjertestans.
- Blodtrykk? - 70/40.
Hun mistet intravenøsen på MR, hun har ikke fått ny.
- Hun har indre blødninger. - Nå er det 60/30.
Hun er vanskelig å injisere.
Karene er sammentrukket. Hun har for lavt blodvolum.
- Intraossøs behandling. - Jeg har aldri gjort det.
Hent utstyret. Du skal gjøre det nå.
Dytt nålen inn. Når du treffer benet, drill.
Hold den stødig.
Drill.
Ok, koble den fra.
Drypp.
Væsketilførsel.
Vi klarte det, for denne gang.
Hun vil blø helt til hun blir operert.
Det er fire onkologer på vakt. Hvorfor kan vi ikke be en av dem operere?
God idé. La oss øve på det. Jeg er dr. Hillis. Overtal meg.
Dr. Hillis. Jeg trenger en kreftkirurg til å operere en pasient øyeblikkelig.
- Ok. Hvem er pasienten? - Louisa Rodriguez.
Jeg er faktisk fullbooket i dag. Spør dr. Miller.
Dr. Miller, jeg trenger en kreftkirurg...
Gjerne, men jeg skal til Aruba med forloveden.
Dr. Singh sier feilraten for inngrepet er skyhøy.
- Dr. Weiss hørte at ledelsen er imot det. - Ledelsen tar feil.
Kanskje, men Weiss tjener 400 000 i året og vil beholde jobben.
Ok!
De vil vri seg unna operasjonen.
Men vi kjenner en som gjerne vil gjøre operasjonen.
Det er ikke din spesialitet.
Jeg er arrogant nok til å tro jeg kan klare det.
Og jeg er ditt eneste valg. Bare få en overlege til å godkjenne det.
Du må godkjenne er operasjon for meg.
Ikke ditt felt. Du skal bare overse det.
- Hva er haken ved det? - Ingen hake.
Jeg kjenner deg, kamerat. Hvilke regler kommer jeg til å bryte?
- Ikke bryte, tøye. - Tøye reglene, ok.
- Hvem er pasienten? - Louisa Rodriguez.
Jeg er med.
Mina er klar for operasjonen.
Noen har ringt immigrasjonsvesenet. De vil hente Louisa.
Hva gjelder det?
- Gå til side, sir. - Ja, hvis du sier hva det gjelder.
Sykehus er sensitive områder, som skoler og kirker.
Immigrasjonsmyndigheter har ingen tilgang til slike områder
uten arrestordre, eller med mindre det er fare for rikets sikkerhet.
ICE-vedtak av 24. oktober 2011.
Dere forhindrer føderale agenter.
- Du vil angre på dette. - Neppe.
- Da må dere dra oss ut herfra. - Conrad.
Stopp!
Gå til side, ellers får dere begge sparken.
Det går bra. Slipp dem forbi.
Vi må forte oss.
Dr. Okafor, sett i gang.
Operasjonen er i gang. Sterilt miljø, ingen har lov til å gå inn der.
Vi må ta mer betalt og bestille alle prøver.
Dr. Pravesh vil ta ut magesonden på pasienten på 4710.
- Det var nok Barb som varslet dem. - Dr. Williams har bestilt en MR.
Vent. Få se.
Skal dette gjøres nå?
- Få ham ut. - Hva gjør du?
Ba du legen om å ta prøven?
- Ja. - Uten å se på pasientjournalen?
Sett på mikrofonen.
Mr. Reynolds, vet du hvordan en MR fungerer?
Den har veldig kraftige magneter.
Magneter som vil rive ut metalldeler i kroppen din.
Har du noen metalldeler i kroppen, Mr. Reynolds?
Mr. Reynolds har et penisimplantat. Et penisimplantat av metall.
Hva er penisen din verdt, ved en eventuell rettssak?
- En million? Fem millioner? - Skru av maskinen!
Du er verken lege eller sykepleier.
Ikke alle prøver er trygge. Ikke alle behandlinger bør overfaktureres.
- Du vil ta livet av noen. - Vent...
Jeg vil rapportere dette til revisor og administrerende direktør.
Lykke til med å bli hyret av Chastain igjen.
Louisa, føler du kvalme?
Nei. Jeg føler meg ok.
Dere har vært så snille mot meg. Jeg kan aldri betale dere tilbake.
Men jeg trenger fortsatt hjelp med biologiprøven.
Når som helst.
Operasjonen ble utført uten problemer.
Du hadde en fantastisk kirurg.
Barnemat.
Hva vil rehabiliteringen koste?
Kan hun gå til døren, slipper vi unna.
Hvis ikke...
Hei. Du ser godt ut.
Det er veldig viktig at vi får deg på føttene med en gang.
Kan du stå opp fra sengen og vise oss om du kan gå bort til døren?
Ok.
Konsentrer deg om oppgaven.
Kom igjen.
Jeg er så lei for det.
To millioner.
Det går bra. Du vil bli helt frisk.
Louisa, rehabiliteringen kommer til å bli lang og hard.
Men vi vet hvor tøff du er.
Du kommer deg gjennom det.
Med tid og pleie er du helt frisk innen et år eller noe sånt.
Vi skal hjelpe deg hele veien.
- Hei, Art. - Randolph.
Du, hvordan går det med golfkameraten din?
Han med skjelvingen. Har han fått noen flere putter?
Han begynte nettopp på medisinen. For tidlig å si noe.
- Ok. Hold meg oppdatert. - Ja, det skal jeg gjøre.
Jude og jeg skal gå og ta en øl. Vil du være med?
Hun er mye søtere enn noen av dere.
Sant nok.
Nyter du seieren, dr. Hawkins?
Ringte du immigrasjonsvesenet?
Du ba faktureringskonsulenten gjøre det for deg.
Barb Olsens kontrakt med sykehuset er avsluttet.
Men jeg må trylle fram to millioner dollar.
- Jeg forstår... - Nei!
Du vil forstå det når jeg tar pengene fra indremedisinsk og akutten.
Forbered deg på å være underbemannet de tolv neste månedene.
Forresten...
Takk for i dag.
Thorpe kunne ha sparket deg på stedet.
Får jeg sparken, slipper jeg å ta valget selv.
Da møter jeg på Fort Benning i morgen kl 6.
Du kan bli med meg.
Du begynner å vurdere det. Hva er det du er så glad for?
Fordi jeg vet hvor jeg skal være i morgen, og det er på Chastain.
Ja.
Tapperhet, ære...
Seier.
Jeg betaler.
Jeg lurte på en ting. Du og Nic, er dere fortsatt sammen?
Hun mener ikke det, men...
- Hun er verdt å kjempe for. Ikke sant? - Ja, visst pokker.
La kampen begynne.
28 år gammel kvinne. Kreftpasient.
Kortpustethet og oppkast. Blodtrykket faller.
Volt og en liter saltvannsløsning.
Tekst: Mette Knutsen