Ge mig väskan, doktorn!
Toppen.
Jag behöver hjälp! Jag tar huvudet, tar du benen?
Artonårig man, medvetslös, bruten näsa,
möjlig hjärnskakning.
Trean är öppen. - Dr Okafor, du blöder.
Jag mår bra, men inte han.
Han heter Atiba Johnson, kanske Jackson. Nåt liknande.
Vad har hänt honom?
Jag.
DÖDEN FÖRE VANÄRA
SKADA INTE
För att ett sånt här företag ska bli framgångsrikt
måste kunderna känna sig som en i familjen.
Men det här stället överdriver lite.
Du verkar må bra.
Atlanta passar dig.
Varför är du här, pappa?
Jag letar efter lönande investeringsmöjligheter.
Det är över tio år sen vi talades vid,
och du dyker bara upp. Vad är det verkliga skälet?
Du har alltid varit misstänksam.
Och du har alltid varit en narcissist.
Jag hoppades att tid och mognad skulle hjälpa oss att börja om.
Du känner uppenbarligen mig dåligt. Fast det har du alltid gjort.
Jag var bara ännu en sak som du kunde använda för att såra mamma.
Så att jag kämpade för vårdnaden om min son betyder att jag är hemsk?
Du ville inte ha mig, du ville bara inte förlora.
Nu börjas det igen.
Vad då, var det allt?
Är min tid ute?
Jag menade det jag sa när jag började i armén.
Jag vill varken ha dig eller dina pengar i mitt liv.
Vet du, jag har gjort mycket research om sjukvården.
Vet du vad som är fascinerande?
Du jobbade så hårt för att komma bort från mig och...
Vad brukade du kalla det?
- Girighet och... - Tvivelaktig etik.
Titta på industrin som du jobbar inom.
Jag hjälper sjuka människor.
Dessutom kämpar jag mot korruption och lär läkare att göra detsamma.
Jag skor mig inte på folks olycka.
Det är skillnaden mellan oss.
Vill du inte ens ha lite lokalbedövning?
- Ibuprofen? Nånting? - Varför det?
Atibas bilder?
Verkar okej. Han hade tur. Inga frakturer. Inga kontusioner.
Han observeras för möjlig hjärnskakning,
men sen överlämnar vi honom till snuten.
- Ingen snut. - Han försökte råna dig.
Han hade inte ens en riktig pistol, det var en leksak.
- Det var ändå ett rån. - Vem har blivit rånad?
- Mina. - Ingen.
Det är ingenting.
Bara en grannkille
som gjorde nåt dumt när han var hög.
Och för det fick han stryk som fan!
Du får ett C för försöket.
Jag känner hans föräldrar lite. De bor i mitt område.
Den här pojken behöver hjälp, inte fängelse.
- Ska du hjälpa honom? - Det har jag.
Jag tog ju hit honom.
BLIR SEN, KOMMER SNART.
Ost och gröpe från Silver Skillet.
Plats, vovven. Dessa delikatesser är till nån annan.
Jag är nöjd med provsvaren som kom tillbaka,
vilket betyder att du äntligen kan få din benmärgstransplantation.
Vi kan påbörja din förbehandling i dag.
Dr Pravesh?
Först kommer du att få flera busulfan- och fludarabine-behandlingar
för att försäkra att all benmärg är borta.
Och sen kan vi göra en allogen hematopoetisk stamcellstransplantation.
Vet du, när du säger det så där verkar det så lätt.
Du kan väl ta om det, fast inte på latin den här gången.
Okej. Förlåt.
Så vi kommer att ta donerade stamceller
och låta dem etablera sig i din benmärg...
- ...och fylla ditt immunsystem. - Precis.
Och när det är gjort kommer ditt nya, förbättrade immunsystem att se
eventuella kvarvarande leukemiceller som inkräktare och attackera dem.
Du kan ta det. Jag kan göra färdigt här inne.
- Hej. Varför sökte du mig? - Hej.
Du måste hålla ett öga på Lily. Jag togs ifrån hennes team.
Ja, jag hörde det, Nic. Vänta, vänta. Vad är det som pågår?
Okej, kom.
Stäng dörren.
Är det här verkligen nödvändigt?
Lane begår försäkringsbedrägeri
genom att överbehandla sina patienter, inklusive Lily.
Nic, Lane är den högst ansedda onkologen i Georgia,
och nån som jag har beundrat och studerat sen jag läste på läkarlinjen.
Jag har tagit fram all research som jag har kunnat hitta
om högdosbehandling, såväl här som utomlands.
Titta här. Det här är från Lanes klinik.
Hennes kemoterapi är betydligt högre
än till och med de mest aggressiva behandlingarna.
Har du berättat för Conrad?
Jag försökte.
Men om jag ska anklaga hans mentor för nåt så hemskt,
behöver jag mer bevis.
Nic...
Är det möjligt att du låter dina personliga känslor för Lane
fördunkla ditt omdöme?
Det är ingen hemlighet att ni inte kommer överens.
Nej. Jag gör mitt jobb.
Ett jobb som Lane hotade, förresten.
Så håll ett öga på Lily. Du är hennes läkare. Det är ditt jobb.
Vet du hur länge dr Davenport kommer att dröja?
Jag måste tillbaka till repetitionen.
Nigel, jag är dr Hawkins. Dr Davenport bad mig att komma förbi.
Låt mig bespara dig en lång resa längs en onödig väg.
Ja, jag uppvisar tecken på svår undernäring,
och nej, jag har ingen ätstörning.
Jag lider av kroniska magsmärtor som gör det nästan omöjligt att äta.
Det har pågått i över tio år. Och nej, ingen av mina läkare i New York
verkade veta vad det är.
Så innan du frågar, svaret är nej.
Inga fler tester. Noll.
Alla tänkbara läkare har stuckit och känt på mig.
Det enda som saknas är en gynekolog.
De är överskattade.
Jag har accepterat att jag får leva med smärtan resten av livet.
Jag dansar balett. Jag är van vid smärta.
- Så kan man inte leva. - Jag har förlikat mig.
Det enda som betyder nåt nu är min karriär.
Så kan jag bara få steroider till fotleden så att jag kan återvända?
Du, jag fattar.
Jag fattar hur viktig din karriär är för dig.
Om du går härifrån kommer du tillbaka med en ny skada.
Det dröjer kanske en dag, en vecka eller till och med en månad, men så blir det.
Din stukade fotled är bara början. Du är undernärd
och din kropp klarar inte påfrestningen att vara dansare mer.
Ska jag bara ge upp?
Ge mig ett dygn, så ser jag om jag kan ta reda på vad som är fel.
Det är värt det om jag kan rädda din karriär.
Eller hur?
Du hittade mig.
- Jag letade inte efter dig. - Aj.
Fick du inte osten och gröpen?
Vägen till en kvinnas hjärta går visst genom magen.
Det är nog vägen till en mans hjärta, men tack.
Irving älskade det.
- Gav du bort min present? - "Present" är ett starkt ord.
Det är som att du gick förbi en buske, såg en blomma,
plockade den och sa, "Titta, jag har köpt blommor till dig".
- Wow... Svårflörtad publik. Okej. - Har du sett Mina?
Hon gav sig visst på rånare i går.
Det är det enda alla pratar om där uppe.
Jag behöver hjälp här inne! Nu!
Fan också, Atiba, lugna ner dig!
- Lugn, kompis. - Han har abstinens.
- Han försökte bita mig. - Ge mig två mg lorazepam.
Kod grå, bädd tre!
Okej.
Hur är det med Atiba?
Han är lugnare. Dåsig. Fastspänd.
- Du måste ringa hans föräldrar. - Varför jag?
Eftersom nån måste be dem att hämta sin son.
Folk är inte min grej.
Jag trodde att du fortfarande hade semester.
- Min svägerska är i stan. - Är du inget fan?
- Vill du ta en kaffe? - Visst.
- Var glad att du slipper nån ingift släkt. - Det är jag.
Förresten, min golfkompis, han med darrningarna...
Just det. Hur är det med honom?
Han fick sluta med bensodiazepiner.
Biverkningarna var för jobbiga.
Och nu är han upprörd eftersom darrningarna har kommit tillbaka.
Han har rätt som är orolig.
Om darrningarna påverkar hans livskvalitet,
måste din vän kanske överväga en hjärnoperation.
Men vi vet att när hjärnan får syre...
Blir man aldrig sig själv.
Nej, det här är ett sjukhus, mr Jackson, inte ett hotell.
Nej, vi har ingen utkörning.
Ni måste komma och hämta Atiba.
Hallå?
Skämtar du?
- Är allt bra? - Inget som inte koffein kan åtgärda.
Det har varit ett långt skift, som tur nog är slut snart.
Kanske det här också muntrar upp dig.
Jag visste inte att jag hade tappat det.
Laura hittade det på golvet i ert personalrum.
Jag har bara äran att återlämna det.
Så där. Jag har sett att du alltid har på dig det.
- Jag tänkte att det var en favorit. - Tack. Jag är skyldig dig en tjänst.
Menar du det?
Kom ner på jorden. Vi ses sen.
Conrad!
Vad än det är, lös det.
Det går inte. Jag behöver förstärkning.
Prioriteten är att hitta källan till smärtan, om den är psykologisk...
- ...neurologisk... - Det sitter inte i huvudet.
Det är ett mag-, tarmproblem. Vi måste göra tester.
Vi börjar med koloskopi och gastroskopi...
Sen studerar jag nervledningarna. Det är neuropatiskt.
Har Helicobacter pylori uteslutits?
- Mag-, tarmproblem. - Neuropatiskt.
- Psykologiskt. - Nervsjukdom.
- Flera tester. - När jag har...
Koloskopi och gastroskopi.
Vad är det? Jag har inte bett om nån konsultation.
Men vår handledare.
Vi kan inte utesluta gallgångsdyskinesi
förrän vi har röntgat gallblåsan.
Titta vem som äntligen är här.
Nigel, jag är ledsen. Ursäkta mig. - Får jag prata med dig, dr Wilmot?
Du brukar inte vara med på ronder.
Jag behöver inte berätta var jag är.
Jag är din handledare. Du rapporterar till mig, inte tvärtom.
Du bad om konsultation angående min patient. Varför det?
Frågan är snarare varför du inte gjorde det.
Han har redan gjort vartenda test som ni vill göra.
Inte på Chastain. Vi gör våra egna tester.
Nigel är less på läkare. De har stuckit och känt på honom i åratal.
Jag ger honom bara en paus
medan journalerna skickas från New York.
Och under tiden får han vänta med smärtor?
Smärta som kan förvärras med onödiga undersökningar.
Det här har alltid varit ditt problem, Hawkins.
Du tror att ditt sätt är det enda rätta.
Jag vill bara titta på hans tidigare provsvar
innan jag utsätter honom för nya.
Det är inte upp till dig, för han är inte längre din patient.
Han är min nu.
Hur mår du?
Jag ska bara undersöka dina pupiller.
Doktorn, behövs verkligen remmarna?
Jag är lugn nu, på riktigt.
Jag är sjuksköterska, inte läkare. Men ja, det är de.
Det är för ditt eget bästa.
Jag antar att snuten kommer.
Det verkar vara din turdag. Dr Okafor har inte anmält dig.
Jag har inte precis haft många turdagar på sistone.
Jag ringde dina föräldrar.
Varför det? De vill inte ha med mig att göra.
Eftersom nån måste hämta dig.
Om ni inte har ringt snuten, kan ni släppa mig.
Ensam? Så att du kan gå ut och köpa droger igen?
Glöm det.
Och du har fått lorazepam. Du kan få en överdos.
Seriöst, efter allt som har hänt i dag,
har jag fått nog av det. Jag tänker bli drogfri.
Det har jag hört förut.
Varför bryr du dig så mycket om mig?
Finns det nån annan som kan hämta dig?
Nej.
Jag har ingen.
Så vad händer med mig nu?
Vad gör du?
Kör hem Atiba.
Jag bad dig att ringa hans föräldrar, inte vara hans taxi.
Hans föräldrar kommer inte, så jag kör honom till dem.
Har du förlorat förståndet?
Ni vet väl att jag står här?
Tyst. Du försökte råna mig. Du har ingen talan.
Jag är ledsen. I morse var jag inte redig...
Jag slutar prata nu.
Mitt skift är slut. Jag ska skjutsa honom. Det är ingen stor grej.
Jäkla oyibo Messiaskomplex.
Nån måste skydda dig från dig själv och från honom.
Dessutom är han min patient, så du får dras med oss båda nu.
Det går bra för mig.
Parkera arslet i baksätet.
Visst är utsikten fantastisk?
- Den imponerar alltid. Du ringde? - Ja, för bortåt en timme sen.
Jag opererade.
Mr Levines paratyreoidektomi. Hur gick den?
Den var lyckad. Han kommer att stå i stor skuld till Chastain.
Jag lät schemaläggaren frigöra din eftermiddag.
Jag träffade dr Edmund Carver från St. Grace i går kväll på operan.
Han är i stan ett litet tag och jag bjöd hit honom på kaffe i dag.
Och du vill att jag är med då.
Vartenda renommerade sjukhus i landet försöker rekrytera Carver
efter att han opererade den förra justitieministern.
Jag vill ha Carver på Chastain.
- Jag har hört att han är överskattad. - Kanske det.
Men med din handledning skulle han bli en fantastisk tillgång i ditt team.
Prata bara med honom. Visa honom runt, ge honom en full Bell-behandling.
Fixa den dealen till mig.
Anse den fixad.
Tack.
Så vem är vi arg på i dag?
- Förutom den där pennan. - Hur mycket tid har du?
Nåt som jag kan hjälpa med?
Jag fick en patient med kronisk smärta att stanna
och låta mig försöka hjälpa, men så...
Ryktet spreds och gamarna samlades.
Jajamän. Du får gissa två gånger. Vem var flockledaren?
Sampson på neurologen.
Han kan aldrig motstå en mystisk diagnos.
Då kan han fakturera mycket för testerna.
Visst var han där, men dagens pris går till Wilmot.
Han tog över fallet.
Vill försäkra sig om att om vi kan ställa en diagnos, så tar han äran.
Är det säkert att det bara är Wilmot som stör dig?
- Hej. Du är svår att hitta. - Men nu har du hittat mig.
Wilmot bad mig att konsultera om en eventuell kolecystektomi på Nigel Meahan.
Du och Wilmot vill operera bort en mans gallblåsa i onödan,
utan att ens veta om den orsakar smärtan?
Bara så att du vet sa jag att det var för tidigt att överväga en operation.
Har han varit tvär mot alla i dag eller bara mig?
Det beror på.
Vad har du gjort?
Du behöver verkligen inte köra mig till förbehandlingen.
Säg inte att du är less på mig redan.
När jag inte har nåt immunsystem,
hur isolerad måste jag vara då?
Handlar det om ingen kontakt eller...?
- Det är för ditt bästa, Lily. - Jag vet.
Visst är det dumt?
Man skulle tro att jag hade vant mig vid att vara ensam.
- Ska vi inte till förbehandlingen? - Vi hinner.
Prata med mig, Lily.
Vad är det verkligen som pågår?
Det här är väl rätt för mig?
Benmärgstransplantationen?
Jag har läst på och när vi väl börjar
finns det ingen återvändo.
Du är rädd. Jag förstår det.
- Men det är helt normalt. - Jag vet.
Jag har 62 % chans att överleva det första året.
Det är risken att dö 38 %.
Men ingen läkare har varit ärlig och sagt det.
Och det finns andra komplikationer. Det kan skada mina organ.
Infertilitet. Jag vill ha barn en dag och...
Gud, lyssna på mig.
Självömkan är så attraktivt.
Vet du vad? Ignorera mig.
Benmärgstransplantationer räddar liv.
Jag behöver en transplantation, så jag ska få en.
Punkt slut.
Jag förstår, men...
Jag struntar i vad min man sa i telefon.
Atiba är inte välkommen tillbaka i våra liv.
Det är inte säkert för honom ute på gatan.
Han kan få en överdos.
- Monique, om han vill... - Tror du att jag är dum?
Jag hjälper inte honom mer.
Det är inte min son.
Jag vet hur jobbigt det är att se nån man älskar...
- ...genomlida en sån här sjukdom... - Jaså?
Har du barn?
Vet du hur det är att komma till jobbet och upptäcka att affären är rånad,
och sen inse att din son gjorde det för att få pengar till droger?
Eller att komma hem och hitta din baby, som har gråtit i flera timmar
eftersom hans bror är utslagen på toa?
Du försöker skydda det som återstår av familjen. Jag förstår det.
Men jag vet även att du fortfarande älskar din son.
Tänk om han verkligen är villig att skaffa hjälp?
Han kan besegra det här.
Monique, vi lyssnar på honom. - Kom igen.
Jag menar det den här gången, mamma.
Snälla.
Jag börjar med ett program. Jag lovar.
Jag gör allt du säger.
Mamma!
Han kommer inte att kunna hålla sig drogfri. Han har inte nått botten än.
Du kan inte ge upp hoppet,
för medan man väntar på botten, kan de dö.
Nå, vem är det?
Sättet som du pratar kommer bara av erfarenhet.
Så vem är det?
Min syster.
Gör fullständiga tester på Lily Kendall.
Hennes senaste svar finns i hennes journal.
Tack, men jag vill ändå att fullständiga tester görs.
Du har jobbat här ett tag,
så jag borde inte behöva förklara.
Dr Hunter hanterar alla sina patienters svar via sin klinik,
och de har redan testat Lily.
Isabel, du har jobbat här nog länge
för att veta att jag är läkare och du är sjuksköterska.
Så kan du ta nya tester på Lily, eller ska jag ta upp det med din överordnade?
Gröna och lila provtagningsrör på väg, doktorn.
Han krampar. Vad är det första man gör, Pravesh?
Vi ordnar en infart.
Okej. Lorazepam, fyra milligram. Gå.
Koppla honom till monitorn.
- Vad har hänt? - Sist jag såg honom...
...drack han sin lösning inför koloskopin.
Var är dr Wilmot?
Låt mig gissa. Du sökte honom, inget svar.
Dr Carver.
Dr Bell, det är en ära.
Randy, snälla. Nöjet är mitt.
- Välkommen till mitt sjukhus. - Vilket sjukhus sen.
Du har ju inte sett nåt än. Vad sägs om en rundvandring före kaffet?
Omfattar den en smygtitt på Titian?
För jag längtar efter att få använda en sån.
Så länge du lovar att du berättar hur du kunde göra en Kasai-operation
på under fyra timmar.
Dr Carver? Wow, vilken ära.
- Får jag fråga en sak? - Inte nu.
Jo, det går bra. Vad är frågan, pojk?
Din retrospektiva studie om riskfaktorer...
Hur lyckas du hålla antalet retransplantationer under 20 %?
Det här är varken rätt tid eller plats för nån konfrontation.
Jag måste prata med dr Wilmot.
Han avgör om det är en konfrontation.
Låt mig sköta det. - Dr Wilmot.
Jag vet inte vilket bråk du är inblandad med Conrad i,
men sköt det bortom Carvers och min åsyn, omedelbart.
Ja, sir.
Du, jag gillar inte att du skämmer ut mig inför dr Bell.
Du läste väl anatomi på läkarlinjen?
Rudimentära organ.
- Vad svamlar du om? - Som blindtarmen.
De 5 % som får den borttagen saknar den inte.
Den har inget som helst syfte i människokroppen längre.
Precis som vissa läkare här på Chastain.
Du tror verkligen att du är oåtkomlig, va?
Det jag tror är att du gav en redan undernärd patient
en lösning som förvärrade hans hyponatremi.
Och när han fick kramper gick det inte att få tag på dig.
- Han är väl stabil nu? - Tack vare min AT-läkare.
Bra. Sätt in en sond. Vi borde kunna ge lösningen
direkt i matsmältningssystemet så.
Vill du låta Nigel genomlida att få en nasogastrisk sond bara för ett prov?
Om vi hittar vad som orsakar smärtan då,
så gör jag det.
Jag försöker hjälpa patienten.
Så varför försöker du inte lyssna på honom då?
Det var bra att du körde Atiba till sin familj.
Då är han åtminstone säker en natt.
- Förlåt att jag dömde dig. - Jag visste inte att du dömde mig.
- Det skedde i min inre monolog. - Bra att veta.
Jag hade önskat att nån gjorde det för min syster.
Det var många nätter när hon inte kom hem.
Men hon har varit drogfri i ett år nu.
Så du ligger med Jude nu?
- Va? Varför säger du det? - Jag är bra på att tolka kroppspåk.
Jag menar, killen är snygg och snäll...
Och trygg jämfört med nån annan vi känner.
Jude och jag börjar bara bli närmare vänner.
Okej, så då betyder det
att jag kan bli närmare vän med Conrad nu. Eller hur?
Jag skämtade.
Förlåt, jag är fortfarande sen.
Va? Var är du?
Jag är där om mindre än tio minuter.
Du måste skjutsa hem mig omedelbart.
Visst.
Vad gör du?
Wilmot bad mig ge Nigel en nasogastrisk sond.
Vilken överraskning.
Han kan peta oss båda från programmet.
Äsch, var en man. Var är allt mod du hade på självständighetsdagen?
Vad hände med "När nån har fel, blir jag den första att berätta det för dem"?
Jag är inte så säker på att Wilmot har fel.
Flytta på dig.
Låt mig höra. Jag förtjänar det.
När du bad om 24 timmar
insåg jag inte att jag skulle få planera min egen begravning.
Du sa att du kunde hjälpa mig, men nu mår jag sämre än när jag kom hit.
Vad gör du?
Du har rätt. Jag borde ha varit bättre på att skydda dig.
Litar du på mig?
Ja. Vete gudarna varför.
Klä på dig.
Vill jag veta vad du sysslar med?
Wilmot kan inte testa en patient som han inte kan hitta.
Mina, vad är det?
Tack för skjutsen.
Förlåt, vi försökte vänta hemma.
Nej då, det är mitt fel. Jag blev sen.
Hon slutar inte kräkas. Det har aldrig varit så här illa.
Anfallen kan återkomma flera gånger per år.
- Buksmärtor? - Ja, mycket.
Så där ja, gumman.
- Har vi ont? Ett till tio. - Tio.
Följde du efter mig?
Jag tänkte hjälpa.
Mina, vad är det som händer?
- Har du ont i huvudet? - Bara i magen.
Ge mig en tablett Ondansetron, nedre lådan,
och en liter dropp från min ryggsäck.
Tänker du bara stå där, eller tänker du hjälpa?
Mina, kommer det här från Chastain?
TIDIG UPPTÄCKT RÄDDAR LIV
Okej, det här är ett test som jag inte har gjort.
Men allvarligt, vad gör vi här?
Jag gömmer dig där ingen läkare visar sig frivilligt.
I ett väntrum?
Det är strålande.
Och en jäkligt sorgligt utlåtande om mitt yrke.
Så vad är planen, utöver att gömma sig?
Jag ska lyssna.
Jag har läst alla dina gamla journaler.
Nu vill jag höra din patienthistoria direkt från dig.
Oavsett hur liten detaljen är, tråka mig med den.
Gjorde du allt det här och så ska vi bara prata?
Patientens ord framför prover.
Nittio procent av gångerna ger de svaren man behöver.
Då kanske.
Jag måste säga att du inte är som jag trodde.
- Vad trodde du? - Ärligt, mindre varm, mer egoistisk.
Dina kirurger har tur som har dig som chef.
- Jag hoppas att de uppskattar dig. - Så snällt av dig.
Men det de verkligen uppskattar är autonomin
och all tid i operationssalen.
Och för de allra bästa, ett medlemskap i Blackburn Club.
Ja...
- Många fördelar med att jobba här. - Det är en jättebra plats.
Jag är nyfiken.
Hur är det med operationsmisstagen och komplikationstalen?
Ursäkta?
Jag lämnar St. Grace av många anledningar.
För att vara ärlig är ansvarsskyldigheten en stor en.
De vägrade ens att beakta min rekommendation
om att hålla koll på misstagen, bland annat.
Så du är ute efter en plats där man är villig att göra det.
Öppenhet och ansvarsskyldighet tvingar oss att gallra ut de dåliga och främja de bra.
En läkare St. Grace hade patienter som dog av komplikationer
så fort han gjorde en bypass.
Ingen märkte det ens.
Förutom jag. Jag märkte det.
Det är ju otroligt.
Det är som man säger, sanningen lämnar aldrig operationssalen.
Du är ju full av överraskningar.
Hur mår Shalisha?
Cykliska kräkningar.
Hon mår bra när hon har fått sitt dropp.
Bespara mig uppläxningen.
Det kan jag inte. Du behandlar patienter i ditt hem.
Du tar materiel från Chastain.
Medicinerna är gratisprover från försäljare.
Som har getts till Chastain.
Du kan förlora din läkarlegitimation
om du behandlar folk i ditt hem. Mina, du kan förlora ditt visum.
Jag är inte dum. Jag vet det. Men ska jag blunda
när personer i min närhet dör i behandlingsbara sjukdomar?
Skicka dem till en klinik.
Vilken klinik?
Alla stora sjukhus stänger sina kliniker
på grund av förtjänsten.
Det är orättvist, men utan legitimation
kan du aldrig nånsin hjälpa nån.
My morbror Onoche, han var en fantastisk man.
Som en andra far till mig.
Han var kirurg här i USA, och när han hälsade på i Nigeria
tog han med kläder och godis till mina kusiner.
Till mig tog han med läkarböcker och -prylar.
Under sitt sista besök hemma fick han en hjärtinfarkt.
Han hade överlevt om han hade haft tillgång till riktig sjukvård
och inte låg på ett sjukhus i Arondizuogu, utan en fungerade defibrillator.
Det där är nog det mesta du nånsin har sagt
under de tre år som jag har känt dig.
Vänj dig inte vid det.
Jag vet inte hur jag fortfarande kunde stå.
Det gjorde ont, men jag dansade färdigt.
Min tolkning av Albrecht's Act II Variation var ren perfektion.
- Åtminstone enligt The Times. - Jag hade betalat för att se det.
Problem med en kollega?
Problem med pappa.
Pratar du med en manlig dansare om pappaproblem?
Jag lovar att min farsa var värre.
Jaså, det tror du?
Pappa kunde inte acceptera att jag ville dansa balett,
så han tvingade mig att börja med amerikansk fotboll.
Han tvingade mig att springa uppför trappan i stadion
med hinkar med sand.
Det sved i benen, lungorna skrek.
Jag var kanske 15 år och jag trodde att jag skulle dö.
Jag trodde aldrig att det kunde vara så olidligt att bara andas.
Men pappa brydde sig inte.
Han fortsatte bara pressa mig.
Min pappa var så hemsk att jag åkte till Afghanistan för att få lugn och ro.
Sa du att du var 15 när det hände?
Ja.
Det lustiga är att pappa fortfarande tycker att jag är en mes.
Han vet inte hur stark man måste vara i balett.
Var det första gången du kände sån smärta?
Ja.
Men den försvann alltid efter träningen.
Började smärtan i mellangärdet,
där revbenen möts?
Hur visste du det?
Jag vet nog vad som är fel med dig.
Skämta inte, doktorn.
Har nån nämnt MALS för dig?
Du, har Lilys provsvar kommit än? Hon ska påbörja förbehandlingen.
BLODSTATUS
Vänta, det här kan inte stämma. Isabel, tolkar jag det rätt?
Har Lily akut njursvikt?
Jag trodde att du var läkare.
FÖRHÖJD
Hur kunde vi missa det?
Om vi gör transplantationen dör hon.
Ring och se till att de inte påbörjar förbehandlingen.
Och sök dr Hunter!
Lily, du kommer att bli bra.
Varför visade inte de första proven att njurarna sviktade?
Jag frågar mig själv detsamma.
Nån har uppenbarligen klantat sig.
Jag går till botten med det när jag kommer till min klinik.
Den som gjorde misstaget får sparken. Det kan jag lova dig.
Dr Hunter.
Om vi hade påbörjat behandlingen
hade Lily förmodligen dött.
Ja. Du räddade Lilys liv i dag, dr Pravesh.
Bra gjort. Det känns bra att veta att jag hade rätt om dig.
Du kommer att bli en fantastisk onkolog.
Tack. Det betyder mycket.
Okej. Om dr Hawkins har rätt och det är MALS,
så fort bedövningsmedlet når bukganglierna,
känner du en omedelbar lättnad.
Hur känner du dig?
Smärtfri.
Första gången på över tio år.
Hörru. Var fan har du varit?
Patienten mår bra. Tack för att du frågar.
Det visade sig vara MALS. Han opereras nästa vecka,
efter sitt sista uppträdande.
Du tror att du är så jävla smart.
En vacker dag kommer ditt behov att spela Gud med reglerna
att ta livet av en patient.
Och när det händer kommer vi att vara många
som vill se till att din läkarkarriär går upp i rök.
En man mot en armé, nu snackar vi samma språk.
Det gör mig glad.
Vet du vad mer som gör mig glad?
Vetskapen att om din hand håller mig om tre sekunder,
kommer du att vakna på akuten utan att minnas hur du hamnade där.
Carver är till och med mer imponerande i verkligheten.
Precis vad jag vill höra.
Han blir ett bra tillskott.
Och hans planer att spåra
och publicera alla misstag är beundransvärda.
Vänta. Publicera utanför sjukhuset?
Jo, men när vi väl har avhandlat stämningarna
som den öppenheten leder till...
- Stämningar? - Ja.
Men Chastain kan överleva dem,
och kanske till och med vinna på den dåliga PR: n...
Givetvis.
Vi kan få det att gagna oss.
Så här är det. Dr Carver är väldigt dyr.
Jag måste nog titta på budgeten.
Jag vet inte om Chastain har råd att lägga ett konkurrenskraftigt anbud i nuläget.
Så synd.
Marshall, jag väntade inte att se dig här.
Jag har ouppklarade affärer med dr Hunter.
Goda nyheter, hoppas jag.
Jag kommer inte att investera i Chastain trots allt.
Det passar inte riktigt mig.
Det var synd
att du inte drog den slutsatsen
innan du slösade bort allas tid.
Jag är tacksam för din tid och gästfrihet, Claire.
Du råkar inte veta var dr Hawkins är?
Conrad Hawkins?
Han är nog på femte våningen. En sköterska kan söka honom.
- Jag visste inte att ni kände varandra. - Han är min son. Ursäkta mig.
- Visste du det? - Ingen aning.
- Men det gör ingen skillnad. - Självklart gör det det.
Ett nej nu kan mycket väl bli ett ja sen.
- Du har inte sett mina trick. - Dröm vidare.
Jag kom så fort jag fick ditt meddelande. Vad är det?
Du hade rätt.
Jag... Jag kan inte tro det.
Det är galet.
Den där transplantationen med Lilys komorbiditet...
Devon, du måste sänka rösten. Berätta vad som har hänt.
Okej, jag tog nya blodprover på Lily, utan att berätta det för Lane.
Och de visar att hennes njurar sviktar.
Det betyder att hon inte kan få en benmärgstransplantation just nu.
Men Lane fick det att verka som att nån på kliniken hade gjort fel,
men jag vet inte...
Hon måste väl ha känt till det?
Varför skulle Lane göra transplantationen?
Pengar.
Transplantationerna är cancerbehandlingarnas Super Bowl,
när det handlar om faktureringen.
Lily hade dött.
Du hade rätt.
Vi måste göra nåt åt Lane.
Vi undviker varandra
medan du gör affärer med sjukhuset.
Jag ska inte investera i sjukhuset.
Sanningen är att det jag aldrig tänkte det. Jag rekade bara.
Rekade för vad då?
Jag ska öppna ett litet, privat sjukhus.
Jag hoppas att det blir det första av många.
Och jag vill inte bara att du ska jobba där. Jag vill att du ska leda det.
När du har gjort färdigt din ST-tjänst, givetvis.
- Va? - Lyssna på vad jag har att säga.
Du kan göra det du älskar att göra.
Interagera med patienterna och träna upp dina läkare som du vill,
utan att all den här byråkratin hänger över ditt huvud.
Försöker du köpa dig in i mitt liv?
Kanske det. Det här är nåt som är viktigt för dig,
och det är viktigt för mig att hjälpa dig att få det.
Conrad, jag försöker.
Jag behöver inget svar nu. Men tänk på saken.
Du vet hur du kan nå mig, när du är redo.
Vem var det där?
Min pappa.
Din pappa?
- Ska vi verkligen inte prata om det här? - Nej, det ska vi inte.
Vi ses sen.
Hörru. Prata med mig.
Gör inte så här. Stäng inte ut mig.
- Om det gäller Jude... - Nic, du behöver inte förklara.
Det är ditt liv.
Conrad...
Du har sagt upprepade gånger att det var över mellan oss.
Men jag ville inte höra det.
Jag tar på mig det.
Undertexter: Cecilia Lindmark