NETFLIX PRESENTERAR
Vet du vad det här är?
En tandborstmugg.
Aha.
Du kan ju ta en vanlig mugg.
Nja.
Jag vill nog ha nåt mer...
Mycket att välja på.
-Kolla. -Lite stor för en tandborste, kan funka.
Jag tänkte göra en lite större tandoperation.
ATT LEVA MED SKAM
BASERAD PÅ ROMANEN AV TED THOMPSON
DAGS IGEN. VÄLKOMMEN!
Jösses.
DET ÄR ALDRIG FÖR SENT ATT LÄSA
En och nittionio per pund.
Pund. Var noga med att uttala d:et på slutet.
Var köpa hon kaffe?
Kan du tänka dig att de fortfarande blommar?
De är fina.
Jag kan ställa dem på ditt bord.
Jag bryr mig inte, bestäm du.
Så...hur går det?
Bra, jag är bara trött.
Hon är bara elva, Preston. Gillar du det åtminstone?
-Ja, jättemycket. -Vad bra.
Kommer du till Ashfords ikväll? För gamla tiders skull?
Nej, det är bra.
Får man ge sin son en puss?
Det är kul att ha dig här. Jag är stolt. Alla gillar dig.
-De har väl inget val. -Det stämmer inte.
Okej, det är så.
Hejsan. Jag heter Sandy, ifall du behöver hjälp.
Visst är den fin?
Är det en riktig hummerfälla?
Nej. Om den vore det skulle du nog inte vilja ha den.
Men visst är det en dekorativ detalj?
Jag letar saker att ha på mina hyllor.
Har du nyss flyttat?
Ja.
En nystart.
-En dag ledigt från jobbet, antar jag? -Nej.
Jag är faktiskt pensionär.
-Är det sant? -Ja.
Jag tror den är ute.
Nej då. Jag tror den...
Jag vet inte vad som är fel med mig. Det brukar aldrig hända.
Det är inte ditt fel.
-Det trodde jag inte. -Bra. För det är det inte.
Precis. Jag vet.
Anders?
Du kom.
Vilken överraskning.
Ja. Tack för inbjudan.
Självklart. Ta dig en drink i rummet intill.
Wes.
Du har visst lämnat finansvärlden. Jag är avundsjuk.
Tja...
Det är bara att säga upp dig, Wes.
Du får det att låta så lätt.
Jag menar...
Du är rätt så ung, varför sluta så tidigt?
-Vill du verkligen veta det? -Visst.
Kör på.
Okej.
Det är ett system av fruktansvärd girighet och det är så branschen funkar.
Rädda dig själv.
Trampa på andra.
Bry dig inte om konsekvenserna.
Och för vad?
Fler leksaker? Större hus?
Dessa jävla resor till Karibien? Silikontuttar? Nej tack.
Har du planer?
Ja, jag håller på och inreder för tillfället. Livet i bostadsrätt.
-Gillar du det? -Inte alls. Skulle du göra det?
Jag skulle inte gå i pension.
Jag håller på med lite välgörenhet också.
Jaså? Vad då?
Sjukdomar. Du vet, diverse typer av cancer.
Vad sjutton gör han här?
Jag såg honom tråka ut Wes Thompson nyss.
Han behövde inte... borde inte ha kommit, men här är han.
Jag borde inte ha bjudit honom. Han var på listan. En miss.
Det är okej. Jobbigt att se honom, bara.
Du är vacker, förresten.
Du har haft sex.
Ja, det stämmer.
Fast inte lika bra som med Anders?
Tja, du vet...
Varför gör vi detta år efter år? Barnen kommer ju för fan inte ens.
Kat kommer inte ens till jul.
Skojar du? Vad hemskt.
Varför är inte Preston här?
Han hade andra "planer".
Vad det nu betyder.
Jag hatar de här jävla strumpbyxorna.
Hallå?
-Hej. -Tja, läget?
-Vad röker ni för nåt? -Va?
Oroa er inte, jag ska inte säga nåt. Och ni kommer ändå att göra det.
Om du är en av pappas kompisar som han har skickat för att spionera
så säg åt honom att han är sorglig och förutsägbar.
Okej, Charlie.
Vem är det?
-Anders. -Fan också.
-Och jag är inte din pappas kompis. -Du, kom tillbaka ett ögonblick.
Vadå inte kompisar?
Jag är inte det. Min fru är. Jag menar min exfru.
Personligen står jag inte ut med dina föräldrar. De är outhärdliga.
Jaså? Efter alla somrar och tråkiga middagar
och blablabla?
-Jag har lämnat det bakom mig. -Jag har hört det.
Så vad gör du här?
Det är en riktigt jävla bra fråga.
Kan du röka en sån här?
Jag vet inte ens vad det är.
Det här...är sinnrikt.
Kom igen.
Visst, varför inte. Skit samma.
Här.
Tack.
Hej.
Okej. Jävlar.
Lukten av din pappas cigarr...
...får mig att önska att jag fötts utan ansikte.
Hur mår du?
Wow. Ja...
Jag känner mig glad.
Så glad... Wow.
Och ledsen också... Herregud.
Det här gräset var starkt.
Nä, det är PCP.
Ja.
-Skämtar du? Rökte jag just PCP? -Vi vet inte säkert vad det är.
-Som en blandning. -Ja.
Vi känner oss...
...glada.
Så glada.
-Och ledsna. -Väldigt ledsna.
Jag borde gå tillbaka in.
Okej. Gör det du. Ha det så kul.
Ta det försiktigt.
-Vad gör du här ute? -Tar lite frisk luft, bara.
Du har haft ett händelserikt år.
-Jag är förvånad att se dig här. -Ja. Tack.
-Jag letar efter min son. -Jaha.
Han försvann för en stund sen, vilket är oroande.
Han skulle plugga
eftersom han fick underkänt på tre prov på internatet.
Jag är så trött på att varna honom. Men vem pratar jag med?
-Du vet ju bäst. -Ja.
Ni fick Preston att genomgå nåt program, va?
-Skickade ut honom i skogen eller nåt? -Eller nåt. Ja.
Ursäkta.
-Jag fattar inte. -Ser man på.
-Jag fattar inte. -Okej. Kom med en stund.
Så...dejtar du honom nu?
-Ja, sen några månader tillbaka. -Ska han bo här nu?
Han letar bostad.
Han vill ut ur stan. Han kommer att pendla ett tag.
Har ni redan legat med varann i några år, eller?
-Snälla, sluta. -Kom igen. Vi har varit skilda ett halvår.
Älskling, varför är du här?
Jag blev inbjuden.
Alla blev inbjudna.
-Tycker du att det här är roligt? -Nej, det gör...
Det där är roligt.
Vad är fel med dig? Det var du som ville vara för dig själv.
Det är inte mitt jobb att ta hand om dig längre.
Eller att se till att du inte gör bort dig. Du ville gå.
Så för Guds skull, gå!
Ring ambulans!
Herregud.
Ängladamm?
Jag hörde att han fick en massa slangar i sig.
Mamma säger att Sophie är ett vrak.
Jag förstår det.
Ashfords ska stämma nån nu.
Vem sjutton ska de stämma?
Skolan, de tror att han skaffade drogerna där.
Vänta nu.
De låter sin son byta skola på grund av drogmissbruk
och de skyller hans nuvarande drogmissbruk
på skolan de flyttade honom till?
Spela inte oförstående. Ni gjorde så med mig.
Jag stämde ingen.
Du fick åka på avgiftning, inte internatskola.
-Jag tycker i alla fall synd om honom. -Jag med.
Du träffade visst mamma.
-Och träffade hennes nya kille. -Ja. Jag kände honom.
-Gjorde du? -Inte så väl.
Vi jobbade ihop som traders.
Säg bara att han inte bor i vårt hus.
Det är ju mammas hus, så...
Bor han i vårt hus?
Det är inte ditt längre.
-Det är inte deras, i alla fall. -Vad menar du?
-Är det inte mammas? -Det skulle bli det.
I ett svagt ögonblick av generositet och dumhet
sa jag att hon kunde ta det.
Men jag har inte råd att både pensionera mig
och betala av lånet.
Herregud.
-Berätta det inte. -Mamma kommer att bli galen.
Var fan ska jag bo?
Att du bor där är tänkt att vara tillfälligt.
Hon borde ändå hitta nåt mindre.
-Donny kan gott betala. -Tja...
Det kan han nog. Han verkar tät.
Jag vet inte. Det ser ut som att det bor småbarn här.
Kolla, det ser festligt ut.
Som din egen sorgliga lilla julparad.
Okej, måste dra nu.
Är det inte lite mycket?
Stort tack.
Självklart, det ska jag.
Det vet du.
Han åker dit så snart han blir utskriven.
Ja. Det ska jag. Tack igen.
Du är så snäll, gumman.
Så snäll är jag inte.
Jag ville inte springa på folk i affären.
Du hade sprungit på tant Marilyn Erickson och Leslie Abrams. Var för sig.
Du är min räddning.
-Tack. -Ingen orsak.
-Hur länge tror du att Preston blir kvar? -Herregud. En del av mig, en sjuk del,
gillar att ha honom där.
Ibland glömmer jag
och försöker plocka bort nåt ur hans ansikte
och han gör nåt sånt här.
"Visst ja, du är en vuxen man."
Var gjorde vi fel? Var jag överbeskyddande?
Vi kanske har gjort allt fel.
När vet vi om hoppet är ute för dem?
Vänta ett slag, vad är klockan?
Berätta om din vecka. Om helgen.
Jag har inrett huset.
Preston hjälpte mig.
-Vad trevligt. -Och jag gick på en fest.
Jag vet inte varför jag gick.
Jo, det gör jag. Jag ville träffa Helene.
Det var en hemsk kväll. Jag...
Jag blev väldigt packad. Det gick inget vidare.
-Packad? -Jag gjorde en dum grej.
Jag rökte på med några ungdomar och en hamnade på akuten.
-Du rökte på med ungdomarna. -Dumt.
Jag borde berätta en sak. Jag var...
Jag var där på Ashfords fest.
Ursäkta?
Kathleen och Sophie Ashford är vänner.
Jag såg dig inte.
Så...
Så du vet vad som hände med Charlie.
Och...
Herregud.
Du kunde väl ha sagt det tidigare, Howard. Okej. Jag tror säkert att...
Charlie blir säkert bra igen. Jag menar...
Ungdomar... röker på och det är ingen fara.
Vet du vilka droger han tog?
Det var någon sorts high school-grej...
Nån sorts internatskoleblandning. Nåt sånt.
-Kanske PCP. -PCP?
Han räckte mig den här lilla manicken och jag trodde det var gräs,
och ja, det var dumt, men jag menar...
Du vet, han skulle ha rökt det hur som helst.
Jag är hemskt ledsen.
Det är akut. Ursäkta mig.
Fan.
-Charlie? -Ett ögonblick.
-Mina föräldrar är inte här. -Är min fru här?
Jag ser henne inte.
-Hur mår du? -Fantastiskt.
Du ser ut att må okej.
Det låter på folk som att du...
Har du en ballong till mig eller nåt?
Ja. Jag trodde att du kunde gilla den här.
Coolt. Vad fan är det här?
Har du snott den?
-Nej. -Du ger mig en...
...erotisk, stulen biblioteksbok?
Jag tar tillbaka den.
Fan heller, det är den bästa presenten nånsin!
Okej...
Om du behöver nånting så har jag flyttat. Numret är på baksidan.
Vad...
Vad hände med dig? Lämnade du ditt fina jobb?
Det är komplicerat.
Men ja. Jag kunde inte fortsätta med det jobb jag hade
och fortfarande se mig själv i spegeln.
Jag respekterar det.
Det var komplicerat. Det hade med mycket annat att göra.
Min fru,
det eviga pendlandet och en massa annat.
Jag stod inte ut längre, så...
Ja...jag behövde en förändring.
Mina nazi-föräldrar vill skicka mig på avgiftning.
De oroar sig för dig.
-De skäms. Det är skillnad. -Du gjorde en dum grej.
Ska du läxa upp mig? Du var hög som fan.
Jag lurades till det. Och ja, förlåt.
-"Hörni, jag känner mig så glad." -Du...
Jag skulle vilja att det där stannade mellan oss.
Oroa dig inte, jag skvallrar inte.
Är det Lajka du ritar?
Det stämmer. Vet du
vad projektets ansvariga forskare sa 40 år senare?
"Inget av det projektet lärde oss
kan rättfärdiga förlusten av detta vackra djur."
Hon var en gatuhund. Det var han som fann henne.
Vad sorgligt.
Det finns massor av böcker om henne men min ska få ett annat slut.
-Jaså? -De sa
att hon kraschade i havet och dog. Egentligen brann hon upp i atmosfären.
I min version är hon fortfarande där ute.
Forskaren heter Oleg och han är gammal och fattig.
Han sätter på den gamla utrustningen och hör hennes hjärtslag där ute.
-Vad händer sen? -Jag har inte kommit längre.
-Anders. -Han kom bara för att ge mig en bok.
Det var ju...snällt.
Jag beundrar hans konstnärskap.
-Jag gillar verkligen hans serie. -Ja, jag med.
-Du vet inte ens vad den handlar om. -En hund.
En gatuhund som skickas ut i rymden utan att förstå varför.
Den handlar om att utnyttjas av dem som borde skydda en.
-Meadows är inte rymden, älskling. -Värre, det är Arizona.
-Ser du var jag får uthärda? -Jag är ledsen men han måste vila.
-Han letar efter sin fru. -Det är inte sant.
Hon är nog hemma.
Med sin nya kille. Mamma snackar mycket med ditt ex.
Om ifall saker går för snabbt.
-En massa snack. -Det räcker.
Krya på dig.
Du kommer inte att svara, men jag vill ha några fotoalbum.
Och några hemmavideor,
för jag har inga här.
Bara några. Okej?
Jag var full av övermod.
Jag sa "Visst, vill du ha huset, så ta det.
Var det allt?"
Jag vet inte vad fan jag tänkte.
Du tänkte att det var slut med äktenskapet,
så det var slut med huset.
Jag fattar.
Jag har inte betalat av lånet på ett halvår.
-Vad behöver du? -Jag betalar tillbaka.
-Till sista öret. -Jag oroar mig inte.
Vet du,
jag brukade se på mitt liv
som ett nät.
Med trådar kopplade till mig.
Ja.
Och ju fler kopplingar man hade,
desto viktigare var man.
Man kan vara läkare och bota en massa...
Patienter.
Och...eller lärare.
Och ha en miljon trådar.
Och vara praktiskt taget oersättlig.
För så många personer är beroende av en.
-Förstår du? -Ja, det är...
...nät och...
Fast det är inte så.
-Kom igen. -Nej, nätet,
det...återskapas.
Det förändras i varje sekund.
Så om man försvinner
kommer människorna i ens liv
lära sig att lita på nån annan.
Och man är borta.
Nätet bara återskapas
och fortsätter utan dig.
-Men du tog dig ur nätet. -Nej.
Nej. Livet i den här staden
handlar om jobb, pendling och skitsnack.
-Ja. -Förstår du?
Och jag var glad över att ta mig ur det nätet.
Drick upp nu.
Häng med.
Jag vill visa dig nåt.
Hur mår Preston? Går han på Northwestern än?
Klar med studierna. Bor med Helene.
Jösses. Vad var meningen med det?
Saknar du det?
Jag går en kurs i asiatisk fusions-matlagning.
Superkul.
Jag hade aldrig trott att matlagning skulle vara så avslappnande.
Jag sätter på musik, smuttar på lite vin,
några timmar går, resultatet blir en utsökt måltid.
Jag brukar äta den ensam, men den är utsökt.
Larry, är det inte lite tragiskt?
Fan ta dig.
Bara om man ser det så.
-Det beror på hur man ser det. -Hej, killar.
-Vill du ha en dans? -Nej tack.
-Säkert? -Ja, inget illa menat.
Kom igen.
Han är nyskild, så...
-Då behöver du lite extra kärlek. -Det har du säkert rätt i, men...
-Jag tar den där dansen. -Okej.
Den är din.
Är allt okej?
Du, kan du ge mig en våt pappershandduk?
Är jag inne på herrarnas?
Tack.
Allt väl?
Jag har inte spytt på klubben sen jag var 22.
-Så äckligt. -Jag skulle inte dricka det där.
Ja. Just det.
-Vad gör du här? -Vad gör du här själv?
Nej, vad gör du här?
Jag var dum nog att gå hit på en dejt.
Herregud.
Jag är cool. Jag kan gå på strippklubb.
Tre vodka senare vill han köpa mig en lap dance.
Är det coolt för en kvinna att gå på strippklubb?
Jag vet inte.
Jag hade inte heller lust att gå hit.
Säkert.
Du, jag tror att din kompis gick upp.
-Åh. Tack. -Ja.
Går det bra?
Tack.
42 Maple Street, tack.
Och 112 Fisherman’s Lane.
Jag har inte pengar nog.
Ingen fara, jag tar det.
Tack.
Vackert hus.
Vad gör vi här?
112 Fisherman’s Lane. Som du sa.
-Här. Ta hand om dig. -Tack.
Vad är det här för jävla skit?
Vem fan är det?
Helvete, Anders!
-Jag slog nästan huvudet av dig. -Vad gör du här?
Jag hämtar några av mina grejer. Alla borde slappna av.
Konstig smak.
-Skojar du med mig? -Nej. Den smakar som blommor.
-Du kan inte bara gå in! -Jag hämtar några av mina egna grejor.
-Nej, du är full. -En del grejer...
Jag har rätt att ha dem hemma.
Jag lämnade en hel låda med saker till dig vid dörren.
-Så vad är allt det här? -Jag gav dig hälften.
-Okej. Förlåt. -Är familjefoton så viktiga
att du måste bryta dig in mitt i natten?
-Vad är fel med dig? -Tja, jag är lite yr.
-Ska du inte sätta dig? -Säg inte vad jag ska göra.
Jag tänker sätta mig ändå.
Vill du inte ge mig nycklarna?
Donny, inte nu.
Det här får inte hända igen.
Du gör väl inte om det, pappa?
Vet ni vad?
Man vet aldrig.
Preston, kan du köra din far hem?
Visst.
Så...hon anställde dig?
Jag trodde att alla var volontärer.
De flesta är det, men hon såg till att jag fick betalt.
Det kräver tålamod.
-Gillar du det? -Ja. Skitbetalt, men...
Sparar du för att flytta hemifrån?
Det är inte så dumt. Jag måste gå.
-Vart då? -Till jobbet.
Du, Preston... Kom tillbaka.
Vad ser hon i honom?
Jag vet inte, alltså...
-De verkar ganska lyckliga. -Skitsnack.
Du lämnade ju henne.
-Eller hur? Minns du det? -Du är arg på mig för det.
Nej, jag är jätteglad att du dumpade mamma efter alla dessa år.
Jag ska säga förlåt för igår kväll. Men...
-Jag är orolig för dig. -Orolig för mig?
Ja. Jag kan vara en idiot
och ändå vara orolig för dig.
Vill du inte komma över på julafton?
Vi kan hänga här. Du kan sova över, vi kan kolla på film, eller...
Mamma planerar middag. Som hon gör varje år, så tyvärr.
Hon pratar redan en massa om det.
Oroa dig inte. Ingen fara.
Okej, gå och lär nån läsa.
-Okej, det ska jag. -Bra.
Så, mr Baptiste.
Som jag förstår det har det uppstått en dispyt med din lärare.
-Det är ingen dispyt. -Okej. Kan du förklara allt för mig?
-Han stal från mig. -Hur då?
Din son berättade om en chans att tjäna pengar.
Vad då för chans?
Nåt med spelande.
Att han ska dubbla mina pengar. Var är mina pengar?
Jag ser dem inte. Jag behöver pengarna.
Hej, jag heter Anders. Jag är din granne.
Hej.
Kolla...
Vänta, du missar det bästa.
Kom in.
Hej.
Okej.
Jag var full.
Det var en dum och löjlig sak att göra.
-Förlåt... -Jättebra.
Men just nu måste jag hitta vår idiot till son
som har sabbat det enda jobb han kunde få.
Var är han?
Jag har en gissning.
Hur kunde han göra såhär mot mig? Mot sig själv?
Vänta, göra vadå?
Han tog pengar från en kund att spela med.
Hej.
Finns det ett pokerspel här nånstans?
-Ursäkta? -Jag vill inte bråka.
Jag letar bara efter min son.
Genom köket.
Imponerande. Skickade ni nån att skugga mig?
Wow, Preston. Verkligen?
Jag hade ett intressant samtal idag.
Jag tog inte killens pengar.
Tvåtusen dollar? Från en analfabet?
Vi skulle ju inte säga så.
Var inte en idiot.
Jag kommer att vinna tillbaka det.
Kolla på er två, vilket lag.
-Vad hände? -Han gav mig pengarna.
-Så att du kunde spela med dem. -Han...
Han hade en trasig lastbil
och tänkte be nån skum kille i kvarteret om ett lån.
Jag berättade hur det är,
att han kommer att åka på spö om han inte aktar sig.
Han undrade om jag visste nåt annat...
Och du tänkte "Visst ja, jag håller ju på med illegala pokerspel".
Få det bara överstökat.
-Vad då? -Att sparka mig. Kör på.
-Jag fattar. -Du måste förstå.
Även om du menade väl så ser det dåligt ut om jag inte sparkar dig.
Du behöver inte förklara det.
Du är sparkad.
-Du måste flytta inom en vecka. -Okej.
Du borde också leta ny bostad.
Jag? Hur så?
För pappa har inte betalat av lånet på ett halvår. Så...
Du är fortfarande sparkad. Och måste flytta.
-Hör på... -Säg att det inte är sant.
Jag jobbar på att lösa det.
Du skulle förstås visa dig på styva linan. "Behåll huset du."
Jag försökte vara generös.
Det räcker inte att vara stor i orden, man måste kunna stå för dem.
Jag tjänade in så mycket pengar åt alla! I åratal!
För att låta mig förlora huset på utmätning.
Varför vill du ens ha det? Det har fem sovrum.
Jag kanske flyttar.
Men jag föredrar att göra det av eget val.
Du behöver inte oroa dig för jag fixar pengarna.
Verkligen? Hur då?
Ett lån. Från Larry Eichner.
Huset är vår historia.
Det är min historia. Jag skapade trädgården från ingenting.
-Och det betyder nåt. -Jag vet. Jag vet vad det betyder.
Gör du verkligen det? Vet du ens vad nånting betyder?
Jag trodde det.
Du borde vara glad nu. Det var ju därför vi skildes.
För att vi alla stod i vägen för din lycka.
Huset, din karriär, jag. Livsstilen.
-Minns du det? -Ja.
-Det var jag som... -Jag vet.
-Vi delade taxi. -Mår du bättre?
Ja, tack.
Taxin var svindyr.
-Låt mig betala den. -Nej!
-Jag insisterar. -Nej.
Kan jag bjuda på lunch eller nåt?
Okej, ingen fara.
Men jag uppskattade det verkligen. Du var min räddning. Tack så mycket.
Vet du vad? Ja.
Ja, bjud mig på lunch. En väldigt dyr lunch.
Okej.
Kan du skriva ditt nummer här?
Jag ber om en grej. Sms:a fan inte.
Jag messar dig snart, okej?
-Hej. -Okej.
-Stör jag? -Nej. Väntade du på mig?
Nej, jag kom just.
Okej. Jag kom precis hem.
-Kom in. -Bra.
Fint ställe.
Tack. Inte lika fint som hos er, men...
Vill du ha en öl?
Nej. Definitivt inte.
Hör på. Jag vill be om ursäkt.
-Du? -Ja.
För allt som har hänt. Jag borde ha ringt dig.
Vi var ju vänner.
Tja.
Ja.
Vi var bekanta.
Och det är obekvämt.
Så...
...jag vill vara helt ärlig med dig.
Säga allt.
Ju äldre jag blir,
desto mer inser jag att det handlar om kommunikation.
Vad handlar om kommunikation?
Relationer. Människor.
Ja.
-Jag betedde mig som en idiot. -Och förlåt för golfklubban.
När man hör någon i ens hem vid den tiden...
Hur är mitt hus att bo i?
Det är det jag vill prata om.
Jag kan betala tio procent mer än marknadsvärdet.
Förlåt?
Det är ett erbjudande.
Huset är inte till salu.
Det betyder mycket för Helene.
Jag kan betala nu direkt.
Okej. Inte intresserad.
Märkligt att höra från någon som jobbade i finansbranschen.
Du måste erkänna
att situationen är ohållbar för alla.
Hur gammal är du?
Som du, hur så?
Det verkar bara som en konstig tidpunkt
för att plötsligt vilja skaffa familj.
Den här skiten måste få ett slut.
Vad är det där? Bandet där.
Det är till min systers minne. Hon dog i bröstcancer.
Jag beklagar.
Du.
Jag vill göra en donation.
-Anders, snälla. -Vad då? Jag vill donera.
Ska jag behöva böna om det?
Ta det.
Hej då.
Precis i tid.
-Den där parkeringen. -Jag vet.
Det är julhandlare.
-Eller hur. -Vill ni dricka nåt?
-Ett glas Merlot. -En Corona.
Tack.
Har du barn?
Ja, det har jag. En pojke.
En man, menar jag. Och du?
Jag har två kvinnor. Här är de.
Rachel och Carmen.
Och nu kommer väl det här ta slut strax
för jag har visat dig foton på mina barn.
De ser trevliga ut.
Jag ville alltid ha en son, för pojkar är mycket enklare.
Det vet jag inte.
-Enklare än tjejer? -Tjejer är...
Manipulation och lögner.
Och i tonåren,
supandet. Och de var så elaka mot mig.
-Hela tiden. -Och nu?
Nu...är de mycket mer mänskliga.
-Önskar att jag kunde säga detsamma. -Vad tråkigt.
Han är bara lite vilse. Arg, oartig och omogen.
Lite som killen som sitter mittemot dig just nu.
Vilken tur jag har.
-Han är också omtänksam och... -Varsågoda.
...han är en fin person.
-Som du? -Vi får se.
-Jag försöker. -Det är allt man kan göra.
-Eller hur? -Instämmer.
Tänk vad staden förändras.
-Jag känner knappt igen den. -Har du sett den enorma Gap-butiken?
Ja. Jag har inte varit inne.
-Jag gillar den. -Jag borde gå dit.
Jag vet att de rev den fina gamla banken,
men jag har större nytta av en Gap-butik.
Är du frånskild eller separerad?
-Nej, frånskild. -Bra.
-Röker du nu? -Ännu en sak hos mig du kan ogilla.
Släng den inte där! Jösses.
Jag har julhandlat lite.
Du har inget att äta.
-Jag har en klapp till dig. -Sen när julhandlar du?
Jag köpte till och med en julklapp till din mor och hennes kille.
-Varför då? -Vet inte.
För att få slut på allt nonsens.
Han spenderar en massa pengar.
-Som om han menade allvar. -Det tror jag att han gör.
Huset har fem sovrum och jag får inte bo där.
Det är för att du är 27 år gammal.
Det är dags att flytta hemifrån.
-Så var det med den julefriden. -Har du ens sökt jobb än?
-Ja, jag har hittat ett. -Har du?
Ja, det har jag. Jag kör ut sprit
för Gils Spritaffär.
Vet du vad, det är en början. Du kommer att få bra dricks.
Bor du hos kompisar, eller...
-...vad? -Eller vad?
Var bor du?
Det angår dig inte.
Okej, då ska du väl ta den här nu.
God jul.
Fan. Kolla inte på lappen.
Pappa! Spenderbyxorna på!
Jag tänkte att du behövde nåt varmt. Vad tycks?
Jag skulle ha bättre nytta av pengarna.
Jag skojar.
Kan jag få sova över här i natt?
Nej, du kan inte sova över här.
Du måste tänka på nästa natt, och nästa.
Jag vill att du ska kunna stanna här.
Men du är vuxen nu...
-Kan jag bara få sova? -Nej.
Du måste för fan växa upp!
Du.
Tack.
Hej pappa.
Jag älskar dig, pappa.
Herregud.
Läget?
-Klockan är två. -Jag trodde att du skulle vara uppe.
Mår du bra?
Jag var tvungen att fly.
Lämna tillbaka den här. Det kommer att bli dyrt.
Vet dina föräldrar var du är?
-Ringer du dem så drar jag. -Jag vill helst slippa.
-Gör mig en tjänst. -Du kan inte bo här.
Det är inte jag som behöver det.
-Det här är Relik. -Varför?
Han är min bästa vän i hela världen
och nån måste ta hand om honom.
Här.
Han är snäll. Håll honom.
Kolla. Han gillar dig.
Varför ger du mig den?
Jag ska inte på avgiftning. Mina föräldrar matar honom inte ens. Klagar på lukten.
När jag drar kommer de asen att ge bort honom.
Vart ska du?
Jaha.
Jag ringer dina föräldrar.
-Seriöst? -Ja.
-Är det så du vill ha det? -Jag kan inte bara se på när du rymmer.
-Jag trodde att du var schyst. -Nej.
Jag borde varna dig. Du är inte deras favoritperson just nu.
Åh, är det sant?
Säg nåt jag inte vet.
-Vad...vet de? -Jag lovar,
jag sa det inte till nån. Jag är ledsen.
Jaha, Howard, det var den tystnadsplikten.
-Stan är liten. -Vad ska de tro om mig?
Varför bryr du dig?
Hatar inte du dem?
Hur kan du ge nån du inte gillar kontroll över dig?
-Jag ger inte... -Du har modet att leva ditt eget liv.
Det skiljer dig från alla andra jävla zombies.
Du kan inte både vara dig själv och bli gillad av andra.
Jag vet inte en enda
som skulle sätta upp all den där julskiten
utan att skämmas ögonen ur sig.
Tycker du att det är för mycket?
Det ser förjävligt ut.
Det gör mig så arg. Mina föräldrar hatar dig för att du...
...lämnade din fru, typ, men det är hon som ska gifta om sig, så...
-Förlåt? -De är såna hycklare.
Varför rör det dem?
Hon mår ju mycket bättre än du.
-Inget illa menat. -Vad pratar du om?
Vet du inte?
Ska de gifta sig?
Hoppsan. Förlåt.
Mamma pratar högt i telefon. Fan också...
Är det här sant?
Jepp.
Hawaii.
Eller kanske Maui, det var mycket tvekan där.
Får jag ta lite whisky?
Har du nåt lite starkare?
-Ja. -Vill du gå till mitt klubbhus?
Men ta med dig reptiljäveln.
Följ mig.
Jag kom på det. Jag glömde.
-Jag kom på hur min bok ska sluta. -Jaha?
Oleg tror att han hör hjärtslag i rymden.
Ja.
Han åker till Moskva,
men det finns förstås inget rymdprogram längre.
Vem bryr sig om en hund som symboliserar triumfen
av ett land som inte finns längre?
Så han blir utskrattad.
Vad är det där?
Så Oleg bygger sin egen raket
av allt som han kan hitta.
Men det är självmord.
Han kommer inte kunna ta sig tillbaka.
Så galne gamle Oleg skjuter upp sig i rymden.
Inte förrän han kommer ut hör han...
Hör vad då?
Allt där ute ger ifrån sig ett ljud.
Hjärtslag.
Som riktiga hjärtslag?
Lajka var död hela tiden.
Han hörde inte hennes hjärtslag, utan bara sitt...
...medvetande, typ. Och...
...utan att inse det
så ger han sig själv samma slut.
Det är ironi, eller nånting.
Jag vill rita det så att man
verkligen känner att han kände sig närmare henne därute.
Eller fri från skuld eller nåt.
Gillar du det inte?
Det är otroligt sorgligt.
Jag tycker att det är rätt bra.
Har du hört om den där snubben,
på nyheterna, han som höjde priset på aidsmedicin?
Han är som en James Bond-bov i verkliga livet.
Alla hatar honom. Det är sjukt.
Istället för att gömma sig eller försöka rentvå sitt namn
sätter han en kamera framför ansiktet
och livesänder sitt liv, dygnet runt.
-Bara för att reta folk... -Helenes tuttar är konstiga.
Va?
De är konstiga. Hon fixade nya. De är...
-...liksom... -Jisses.
De är okej, de är fina.
-Men de är hårda. -Jag bryr mig inte.
Jag tänker på dem.
Ibland tänker jag på hennes tuttar i timmar.
Jag kan inte hjälpa...
Ja.
Mamma har...
...ådriga yogaarmar som ger mig lust att gråta.
Jag önskar att Preston ville hänga med mig.
Men han vill inte. Han är helt ointresserad.
Jag är bara ett störningsmoment.
Varför vill hon gifta sig så snart?
Vad handlar det om?
Vet du vad pappa alltid säger? "Oavsett vilket."
Vad fan betyder det? Kan man säga så?
Absolut.
-Är du säker? -Ja.
Han säger det jämt.
"Oavsett vilket."
Ja.
Vet du varför? För när han var liten
hade han en stor nallebjörn,
en stor, hängig, ful nallebjörn.
Han bar runt den överallt,
och jag menar överallt.
Han höll fast vid den alldeles för länge,
längre än man egentligen ska leka med nallebjörnar.
Så vi tog den ifrån honom.
Vi gömde den och låtsades att den var borta.
För vi var...
Jag vet inte, vi trodde att han skulle bli retad,
att han inte skulle växa upp eller nåt annat strunt.
Herregud, han blev så sviken.
Vi svek honom.
Han var helt förstörd. Han var förkrossad.
Det är förjävligt att vara förälder.
Men det måste inte vara det.
Det känns som att ni tror
att ni måste oroa er hela tiden.
Typ, att om ni inte konstant oroar er
så är ni dåliga föräldrar.
Varför då?
Vet du vad? Jag ska köra hem dig.
-Va? -Ta dina grejer. Vi drar.
-Seriöst? -Ja.
Här, ta en av de här.
Nej, det här är dåligt.
Vi måste gå. Kom nu.
-Okej, visst. -Jag menar allvar.
-Jag ska städa. -Vad har du den till?
Jag tänkte att vi kanske ville avfyra den.
-Jag väntar i bilen. -Jepp.
Charlie?
Är du där inne?
Jävla skit.
Northwestern, alltså?
Jag hörde att du gått på college men inte var.
Vad har du för dig?
Lastar lådor, antar jag.
Inte för många stopp.
Du kanske känner några kunder.
Okej. Jag hämtar den strax.
Jösses.
Okej.
-Överraskning! Här är ditt vin. -Kör du ut åt Gil?
Ställ ner den. Kom in.
-Nej, jag har fler leveranser. -Var inte löjlig. Ställ ner den.
Okej.
Betalar han bra?
-Jag får bra dricks. -Snåla jävel.
Jag antar att du inte har sett Charlie.
Nej. Hur så?
Jag trodde att han var på sitt rum och packade inför avgiftningen.
Inte nog med att han inte packade, han var inte där. Det var igår.
Han kommer tillbaka. Han är nog bara nervös.
Det var jag.
När jag såg dig genom fönstret nyss trodde jag att du var han.
Berätta nånting. Sover du i bilen?
Din mamma trodde att du kanske sov i bilen
och jag sa att det var befängt,
men nu när jag ser dig
så verkar det faktiskt som att du gör det.
-Ja. Det är tillfälligt. -Herregud.
Parkerar du den nånstans?
-Ja, nära motorvägen, precis vid spåren. -Det är ju hemskt! Det är jättekallt.
Är det fortfarande ungdomar som röker gräs nere vid spåren?
Ja, antar det.
Charlie brukade göra det.
Eller gör än. Vem vet?
Jaha... Vill du duscha? Vill du ha en macka?
-Nej, det är lugnt... -Sätt dig.
Jag vet att din mamma verkar arg,
men julen handlar om mödrar och barn
om den ens handlar om något.
Inte för att jag skulle veta om det.
Tja.
Hon insisterar på att ordna julmiddag
och det har garanterat nåt att göra med det faktum att du är här.
-Det är varmt nog. -Tack.
Han jävlas med mig, eller hur?
Han är sur på grund av avgiftningen,
så han ställer till med en scen.
Jag vet inte...
Men visst brukade det vara så för dig?
Ja, absolut.
Du, hör på här.
Om du inte lägger ner så ger vi bort din sköldpadda.
Jag är trött på att städa akvariet och mata den där grejen.
Så kom hem och ta itu med det du måste ta itu med.
Det varar inte för alltid, och du vet att du behöver det.
Så...ring mig. Eller, ännu hellre, kom hem.
Det lär få honom att ringa.
Han älskar den där grejen.
Ta en dusch när du har ätit. Du är smutsig.
Okej.
Okej, vi ses.
-Din dricks ligger på bordet. -Du måste inte ge mig dricks.
Klart jag måste.
Jaha, tack för duschen. Och för allt.
Du.
Jag beklagar att din pappa är en sån besvikelse.
Okej.
Hej, det är Helene. Lämna ett meddelande.
Hej mamma.
Det är jag.
Förlåt.
Okej...hej då.
Vad fint du har det. Det är jättemysigt.
Det är ditt hus som är fint.
Tyvärr är det inte mitt längre. Det är min frus nu.
Det är okej.
Vi hade många fina år där ihop.
Varför separerade ni?
Vet du vad sista droppen var?
-Du behöver inte berätta. -Åh, jo.
Jo...det är löjligt.
Vi bråkade om
en separat liten grej,
som en ugn, för att hålla mat varm.
Vi hade precis renoverat hela huset. Ny värmepanna.
Ny golvfinish. En massa rörarbeten.
Och när allt var färdigt och alla pengar spenderade
så sa hon "Jag vill bara ha en sak till.
Det är en liten uppvärmningsugn som jag så gärna skulle..."
Och jag tappade besinningen. Jag var hemsk.
Det är sånt som händer.
Vi brukade bråka om att tugga.
Jaså? Hur så?
Jag vet inte. Han tuggade.
Nämen, vad äckligt.
Vet du vad? Jag har en sån där matvärmningsgrej.
-Det är inte sant. -Jo.
-Jag har aldrig använt den. Hon får den. -Hon kommer att bli jätteglad.
-Jag tror inte att det funkar. -Jo.
Det är okej.
Det är ingen fara.
Det är nog för att vi knappt känner varann.
Om jag blev upprörd varje gång jag inte kom...
Kan du bara hålla tyst?
Tack.
Vad är grejen
med er kvinnor och såna här böcker?
Ursäkta?
"Lev på topp idag."
Borde jag läsa den här?
Sitter du på min säng
och gör narr av min bok?
Du är elak.
Förlåt.
Du har rätt.
Du har rätt, det är jag.
Jag är jätteledsen.
Mitt liv är en enda röra. Nu kan jag inte ens knulla.
Och du förtjänar att leva på topp idag.
Jag vet. Det var ju därför jag köpte boken.
-Det luktar ända in. -Ursäkta.
Preston Harris?
-Malcom Tendler, va? -Ja.
-Fimpa den där ute. -Visst.
-Hur har du haft det? -Bor du här?
Sen några månader tillbaka, ja. Visst är det fett?
Ja.
Min frus familj är i LED-branschen
och jag har jobbat några år med dem.
Så du är gift.
Ja. Med en unge på väg.
Jävlar.
Och jag har faktiskt köpt det själv. Kan du tänka dig?
-Valde du det här huset? -Ja då, för fan.
Hur har du haft det?
-Vill du ha en öl eller nåt? -Nej, det är bra.
-Jag måste jobba. -Du, jag är ledsen.
Jag hörde att du satt på avgiftning.
Jag har faktiskt alkoholfri öl om du vill ha.
-Har du? -Ja, faktiskt.
Det är lugnt.
-Jag jobbar. -Visst.
Vad är LED?
Lampor. Det gröna alternativet, typ.
Så...är det kul?
Är LED-lampor din passion?
Det är okej. Det är ett bra levebröd.
Förlåt.
Jag trodde bara inte att det här var din stil.
Min stil? Vad...
Vad är din stil? Att köra ut sprit?
Verkar så.
-Kul att ses, Malcom. -Ja. Ska vi...
Jag skulle dricksa om du inte var ett sånt as.
Helvete! Fan!
Hej Gil, det är jag.
Min bil dog just.
Jag vet.
Jag har bara en leverans kvar. Jag tar den imorgon bitti.
Nej, jag har ingen assistansförsäkring. Det finns inget jag kan göra.
Helvete!
Jävlar.
Charlie?
Pappa?
Är det Charlies sköldpadda här i badkaret?
Ja, det är Charlies sköldpadda.
-Va? -Han kom förbi...
Han var på väg till avgiftningen
och bad mig ta hand om den.
Varför gav han den till dig?
Jag antar att han tyckte sig kunna lita på mig.
Var du och Charlie Ashford vänner?
Nej, jag bara...
Jag hälsade på honom på sjukhuset och han...
Jag tror att han bara behövde nån som kunde ta hand om den.
Gode gud.
Jag kan inte fatta att han inte kom på begravningen.
-När ska jag sluta att förvånas? -Vet du att han har lämnat stan?
-När då? -För nån vecka sen.
Vart åkte han?
Han körde nånstans. Vet inte riktigt. Han skulle vara nåbar.
Vad...konstigt.
Inte så konstigt. Alla hatar ju honom nu.
Du tänkte väl inte bjuda honom till middagen ikväll?
Nej, varför skulle jag det?
Han förväntar sig väl inte det? Han är ju inte ens här.
Kan du göra mig en tjänst och köpa mandelspån?
Ta Donnys bil. Stör det dig?
Nej, inte alls.
Tack.
Tjejer. Hallå?
Vad gör ni?
Kan jag ta några såna?
Lassa på.
Och ta några såna.
Och prova de här.
Superskoj.
Flickor.
Flickor, lägg tillbaka det där.
-Det är lugnt. -Det är inte lugnt.
De är barn, de har bara roligt.
Det där är inga leksaker, lägg tillbaka dem.
Okej, ursäkta så mycket.
Jag har tydligen gett er icke-leksaker.
-Tjejer. -Jag tar dem.
-Kom så går vi. -Kom.
Prata inte med honom.
Han har nog inga barn själv.
Jo, vi kommer. Vi behöver det. Skojar du?
Jag har bakat hela morgonen!
-Bakat? -Jag har gjort éclairer.
Och brödpudding med choklad.
Du vet väl att du inte behövde?
Åh, doften! Den är underbar.
-Ses snart. -Okej.
Vilken överraskning.
Lagade du bilen?
Nej, jag körde Donnys.
Minns du när vi brukade hoppa i sängen?
Vad gör du här?
Du bor på ett hotell bara en timme hemifrån.
Ibland behöver man ett neutralt ställe.
Ledsen, men det här stället är inte neutralt.
-Det är deprimerande. -Ibland behöver man det också.
Det där är lagfarten till huset.
Som jag ska ge till din mor.
Med vilka pengar?
Det är inte en orimlig fråga.
Nej. Huset tillhör Donny O'Neil nu.
Ja, han erbjöd sig att köpa det.
Och du sa ja?
Vet de om det?
Inte än. Jag var på väg att posta det där.
Du är här helt ensam.
Följ med tillbaka. Det är julafton.
Och du har ju köpt julklappar åt dem.
-Jag kan inte åka tillbaka. -Jo, det kan du.
Mina vänner. Kom in.
Ni visste väl att ni inte behövde komma?
Vi behövde ta oss ut.
-Ni är vår familj. -Ja, vi ville komma.
Om ni skulle känna för att gå,
så gör det ni känner er bekväma med, okej?
Hej, hörni.
Ett glas rött, tack.
-Inte efter tabletterna. -Rött, tack.
Okej, samma här.
Två glas rött.
-Gå och sätt er, ni. -Okej.
Vi ska göra det på Hawaii.
Där finns det flest hotell att välja mellan.
Var är Preston?
-Förlåt? -Preston. Var är han?
Jag vet faktiskt inte.
-Det är inte ovanligt. -Jag trodde att han bodde här.
Ja. Jag skickade honom på ett ärende för flera timmar sedan.
Intressant.
När åkte Kat tillbaka till Seattle?
I morse.
FRID OCH GLÄDJE GOD JUL
Ska vi sätta oss till bords?
-Bra. -Topp.
Där är du.
Hej.
Okej.
Jösses.
-Du borde nog inte vara här. -Varför inte?
Sophie och Mitchell är här och de är lite knäppa just nu.
-Och du. -Jag trodde det var okej.
Ingen fara.
Jag kände på mig att ni gömde folk.
De är på väg ut.
Det hoppas jag inte.
Anders, du tar väl ett glas, åtminstone?
-Vet du, jag skulle bara lämna det här. -Snack. Det är jul.
Kolla vilka som gömde sig i köket.
Sophie, Mitchell...
Jag har varit bortrest. Därför missade jag begravningen.
Och jag beklagar verkligen.
Han var en fantastisk kille.
Jag tyckte alltid att han var nåt särskilt.
Han beundrade dig.
Tack. Jag...
Jag vet inte varför.
Jag förstod det aldrig. Jag menar...
...varför du?
Varför var du mer godtagbar?
Och sen insåg jag att du är den störda.
Den som kastade bort allt.
Jag vill veta några saker. Jag har frågor till dig.
-Preston? -Jag har frågor till dig.
-Preston gjorde inget. -Ingen har sagt det.
Oavsett vilket så vill jag veta
vad du gjorde ute på spåret.
Varför du, av alla, hittade min son.
-Han försökte värma sig. -Kan han få tala tala själv?
Jag gick runt och försökte värma mig.
Bilens uppvärmning funkade inte.
Hör du? Det tror jag inte på.
Du säger att du gick ut i skogen för att värma dig?
Jag skulle dricka. Jag hade stulit champagne.
-Men jag... -Sådär.
Nu kommer det fram.
Mitchell, nog nu.
Hur kan det räcka när vi inte har hört sanningen?
Tog du droger med min son?
Jag var med honom, inte Preston.
Pappa...
Han kom hem till mig den natten.
Med sköldpaddan.
Och han...
...bad mig ta hand om den.
Han skulle aldrig göra det. Han älskar den, varför skulle han göra det?
För att han rymde, antog jag.
-När var han med dig? -Den... tidigare. Tidigare den natten.
Och du ringde inte oss?
-Hur kunde du inte ringa? -Herregud.
Jag...
Jag skulle. Jag...
Han...
Jag sa att jag skulle köra hem honom och då rymde han.
Så han gav dig sköldpaddan, och sen drog han?
Ja.
Nej. Han...jag...
Jag följde med honom, och...
...vi tog en liten mängd droger...
Va?
Innan han rymde.
Nej, det gjorde du inte.
Jo, det gjorde jag.
Va? Du...
Gjorde du?
-Varför? -Är du helt jävla galen?
Saken är den...
Han...
Jag tror att olyckan hände för att han inte ville till avgiftningen.
Prata inte om min son. Hur vågar du?
Allt jag skulle kunna säga dig.
Sophie, gör det inte.
Din fru har legat med honom i över två år.
Va?
Är det sant? Är hon allvarlig?
Din självbelåtna jävel.
Du lät det hända!
Nej, Mitchell!
-Pappa! -Herregud!
Solrosorna kommer att ta över allt annat.
Sen murgrönan och liljorna.
Det är hysteriskt, men på nåt sätt överlever allt.
Dessa perenner...de är hopplösa.
Betyder det att de växer året om?
Ja, de blommar varje år och behöver inte bytas ut.
Hortensiorna här... vanligtvis måste de bytas ut,
men dessa har blommat i flera decennier.
De var faktisk här när vi kom. Ja.
Hur länge bodde ni här?
Vi bodde här länge.
Min son växte upp här.
Han är vuxen nu. Mestadels. Han ska läsa på universitet inne i stan.
Trevligt.
Tack för att du kom över och förklarade allt.
Jag vill säga rätt till trädgårdsmästaren.
Ja. Okej.
Kom så går vi in.
Nej.
Där är volymknappen, och där kanalknappen.
Jag gillar din lägenhet.
Den är liten.
Den är liten, men den är också...
...väldigt trevlig.
Jag har grejer till dig.
Saker som jag inte använde.
Du kan använda dem eller inte. Inredningsprylar.
Tack.
Jag måste gå. Jag har en dejt.
Nån ska väl ha det.
Okej.
-Vi ses. -Hej då.
-Var lärde du dig laga det här? -Jag...
...gick en matlagningskurs med en vän.
-Så pensionärsaktigt av dig. -Tack så mycket.
Skål.
Utsökt.
Undertexter: Anna Fredén