Jöhet az esti mese.
Egyszer volt, hol nem volt, volt egyszer egy gyönyörű tó.
Maga volt a paradicsom.
Mindenki boldog volt benne.
Na jó, nem mindenki.
Élt ott két kiskacsa, akik furcsa kórságban szenvedtek:
unatkoztak.
Alig várták, hogy felfedezzék, milyen a kuckós tavacskán túli világ.
„Gyere, nézzünk körül!”
„De apa szerint veszélyes elhagyni a tavat.”
„Mi bátrak és erősek vagyunk, nem félünk semmitől.”
Így hát nekivágtak,
és egyenesen belerepültek
a ragadozók karmaiba!
Körbevették őket. Csapdába estek.
De a kiskacsák nem féltek.
A kis hősök rátámadtak a ragadozókra, és ekkor…
meghaltak.
Itt a vége.
Ennyi? Meghaltak?
Ja. Egyikük sem élte túl.
De hogyan?
Részleteket akartok? Hát jó.
A kócsag előbb félbevágta őket…
Na, álljunk meg egy percre!
Apátok összekeverte a dolgokat. Megint.
Igazából az úgy volt,
hogy a kócsag észrevette a két kiskacsát, és felajánlotta nekik a segítségét.
Pam, ez egy kócsag!
Egy őrült, kacsazabáló gyilkos!
Jó, legyen!
Szóval a kócsag épp készült megenni őket, de a szüleik megmentették a kiskacsákat.
Nem, nem.
A szüleik túl későn érkeztek.
Jaj, Dax! Minden rendben lesz!
„Biztos, apa?”
Hogyne.
Egy pépes kacsa is nagy dolgokra lehet képes.
Feltéve, hogy a tóban marad, távol a világ veszélyeitől,
a kócsagoktól, medvéktől, farkasoktól,
és viharoktól, ciklonoktól, tornádóktól,
krokodiloktól, mérges gombáktól…
- Oké. Ideje lefeküdni. - …a madár- és sima influenzától,
- a kardfogú tigristől… - És a másik kacsa?
- Őt is pépesítették? - …vulkánoktól…
Ne aggódj, Gwen! A kiskacsák jól vannak.
Már vissza is tértek a tóba.
- De jött egy másik ragadozó, és… - És szép napot kívánt nekik. Itt a vége.
Ennyi.
Oké.
Jó éjt, anya!
Jó éjt, apa!
Jó éjt!
Jó éjt, kicsikém!
Mi van?
Valahányszor esti mesét mondasz, Gwen bepisil a fészekbe.
Komolyan? Ez nagyszerű. Látod? Tanul, Pam.
És mégis mit? Hogy sose hagyja el a tavat?
Pontosan.
Hidd el, ezek hasznos félelmek.
Én már csak tudom, hisz mindig is itt éltem.
Ahogy mi is.
Jó éjt, szívem!
Jó éjt, drágám!
KACSALÁBON
Vigyázz, kész, rajt!
Gyerünk, Gwenny! Nyomás!
Győzd le apát! Rajta!
- Éljen! - A manóba, vesztettem!
Ez az!
Hahó!
Szia!
Ne!
Éljen!
- Add ide! - Undok vagy.
- Az az enyém! - Neked több van!
Kösz, apa.
Oké, ne feledjétek, csak friss leveleket szedjetek!
Rendben, apa.
Ez jó lesz, apa?
Tökéletes. Keress még ilyeneket!
Srácok, ezt látnotok kell!
Ez hihetetlen. Gyertek!
Rajta, gyertek!
- Nézzétek! - Hűha!
- Hát nem gyönyörű? - Ez elképesztő.
Láttatok már ilyen kacsákat?
Odanézzetek!
Biztos épp költöznek.
Olyan különlegesek és titokzatosak.
Vajon honnan jöttek? Talán oda kéne köszönnünk nekik!
Na? Á, inkább ne! Ma nem tollászkodtam. De olyan kíváncsi vagyok. Kérdezzük meg!
Gyere, Mack!
Kihagyom, kösz.
Gyere már! Erre sosem járnak vendégek.
Jó, legyen!
Gyertek, gyerekek! Megismerkedünk anya új barátaival.
Gyerekek?
Jól haladtunk, nem?
- De. Jól jön a hátszél. - Igen.
- Üdv! - Szia!
- Üdv a tóban! - Köszönjük.
- Üdv! - Helló!
Csinos tollak!
Nem kéne itt lennünk, Dax. Apa mérges lesz.
Akkor menj vissza, Gwen!
Szia!
- Gyere, Dax! - Mit művelsz?
- Nem akarok meghalni. - Engedj el, te tollas töpszli!
Hogy minek neveztél? Nem is ismersz!
Nem, dehogy!
Ő a tollas töpszli!
Te csinos tollas vagy. És nem töpszli. Mármint...
Csak vicceltem.
Értem.
Szia! Kim vagyok.
Szia, én Dax.
Üdv a Jávorfej-tavon!
Üdv a…
Te és a rajod bármeddig maradhattok.
Ha akarod, körbevezetlek.
Mondjuk nagyjából ennyi az egész tó…
Kösz, de épp csak szusszanunk egyet. Délre tartunk.
Ott töltjük a telet. Na és ti?
Mi itt telelünk, mert itt nincsenek őrült gyilkosok…
Bocs. Tyúkeszű a kiscsaj.
Várjunk csak, ti nem repültök el télre?
Nem.
Miért nem tartotok velünk?
Hogy? Tényleg?
Persze, csatlakozhatnátok hozzánk.
Tök menő lenne!
A költözés király. Vár a napfény, a homok…
Szeretitek a trópusi kaját, például a banánt?
- Én nem… - Imádni fogod.
Fogd meg! Megkérdezem apát.
Apa!
Ez meg mi volt?
Nem tudom, de nagy zűrben vagy.
Dax! Gwen!
Megőrültetek? Nem tűnhettek el csak így!
- Ő kényszerített. - Mi van?
- És beszélgetett egy lánnyal. - Egy lánnyal?
- Gwen! - Bizony.
Feleségül akarja venni.
Mi van?
Nem is mondtam ilyet!
Az arcodra volt írva.
Apa, Dax megütött!
- Elég legyen! - Családon belüli erőszak!
Elég!
Oké… Helló, srácok! Üdv mindenkinek! Mi már itt sem vagyunk. Nyomás!
- Mack! - Mi van? Köszöntem.
Mosolyogtam, a szemükbe néztem… Minden megvolt.
Üdv! Hallom, csatlakozni akartok hozzánk.
Hogyan?
Jamaicába tartunk. Jártatok már ott?
Nem.
Varázslatos hely.
Van ott egy világító lagúna. Csak úgy ragyog a vize!
Hű! De jó lenne látni!
Akkor ezt megdumáltuk.
Jöhettek mind. Pompás kaland lesz!
Nahát! Ez nagyon kedves tőletek.
Várjunk csak!
Attól tartok, van itt egy kis félreértés.
Félek, erre a télre be vagyunk táblázva.
Nem igaz, Pam? Ott van az a dolog… Utána meg az a másik…
Sajnos, nem tudunk elmenni.
De nektek jó szórakozást!
Ja, és csókoltatjuk a ragyogó vizet!
Akkor talán jövőre?
Mindenképpen. Jövőre.
Azt hiszem, ideje indulnunk.
Jó utat!
Kösz.
Nektek meg jó úszkálást!
Sajnálom, hogy nem lesznek kiskacsáitok.
Ez nagyon goromba volt.
Ugye?
„Jó úszkálást!” Hápogó hanta!
A szülei megnevelhetnék.
- Én rád értettem. - Rám?
Igen, rád.
Jó, lehet, hogy kissé túlreagáltam.
De elköltözni? Micsoda hülyeség!
Lehetetlen alak vagy.
Miért? Mert nem akarom feladni a biztonságos, boldog életünket?
Ja, te talán boldog vagy.
Tessék?
Én szeretnék világot látni.
Én is, apa.
Én is! El akarok repülni Jamai… Ja…
Amafikába.
Tényleg ezt akarjátok?
- Igen. - Igen.
Valóban?
- Igen. - Igen.
Nem a fészkünket?
- Nem. - Igen. Mármint nem.
De az hosszú út, és szörnyen veszélyes!
Milyen apa teszi ki a családját mindenféle veszélynek
egy vacak karibi nyaralás kedvéért?
Egy apa, aki tudja, hogy a gyerekeinek világot kell látnia!
Nem akarok lemaradni az életről, csak mert félsz elhagyni a tavat.
Nem a költözés a lényeg,
hanem a kaland.
A lehetőségek, amiket az élet kínál.
Ez persze kissé félelmetes,
de nem éri meg?
Nem, Pam. Nem igazán.
Az istenért, Mack, kezdj már el élni!
Mielőtt késő lesz.
Gyertek, srácok!
Dan bácsi, te mit keresel itt?
Nem is tudom. Biztos megint kisodródtam a fészekből.
Légy jó fiú, tolj meg egy kicsit, hogy visszajussak!
Rendben.
Köszi.
Hallottam, hogy kicsit összekaptatok.
Ha engem kérdezel,
szerintem igazad van.
Mi… Tényleg?
Ugyan, kérlek!
Mi ez az utazásmánia?
Miért nem elégszünk meg azzal, amink van?
Igazad van.
Hisz itt van bőven kaja, van egy saját tavunk, nem?
Így van. A kaja, a tó…
Miért mennénk el innen?
Ragaszkodj az elveidhez, fiam! Ne hagyd meggyőzni magad!
Igen.
- Akkor boldog leszel, mint én. - Igen.
- Egészséges. - Igen.
És magányos.
Igen! Várj, mi?
Bizony!
Ez a tökéletes élet.
Hű, ez kimerítő volt.
Inkább szunyálok itt egyet.
Ébresztő, récék!
A hasunkra süt a nap!
Ki a fészekből, dologra! Nyomás!
Itt a reggeli.
Apa, mégis mit művelsz?
Kirugdosom a pihés popótokat a fészekből. Ideje készülődni!
Mégis mire, Mack?
Ó, semmire…
Csak egy óriási, szuper izgalmas családi költözésre!
Tessék?
Fogadjunk, hogy erre nem számítottál!
Komolyan mondod?
Bizony. Irány az ismeretlen!
Biztos király lesz.
Nem viccelsz?
Hogy érted ezt?
- Tényleg elmegyünk? - Igen.
Elköltözünk?
- Jamaicába? - Igen!
- Együtt? - Persze!
- Ahogy mások? - Ja!
És te is jössz?
Naná! Együtt költözünk télre Jamaicába. Milyen nyelven mondjam még el?
Kösz, apa!
Szívesen.
Tudtam, hogy szunnyad benned némi kalandvágy.
Várjatok meg!
Dan bácsi, gyere te is!
- Gwen, ne! - Ne!
Jamaicába megyünk.
Inkább nem, kölyök.
Kérlek, Dan bácsi!
Nem.
Hagyd, kicsim! Dan bácsi sajnos nem akar jönni.
Menjünk!
Légyszi!
Dupla légyszi?
Feladom. Nem tudok nemet mondani neki. Nézzetek rá! Olyan cuki!
Ez az! Dan bácsi is velünk jön.
- Nem jön velünk. - Dan bácsi!
- Dan bácsi!
Nem viccel.
- Dan bácsi! - Dan bácsi. Az vagyok.
Igen!
Hurrá.
Rajta, srácok! Felszállás előtti utolsó ellenőrzés.
Faroktoll-beállítás?
Pipa.
Szárnyfesztáv?
Pipa.
Fej felszálló pozícióban?
Pipa.
Akkor felszállás!
Ez az!
Hurrá!
Oké, srácok, elég a bolondozásból.
V-alakzatot felvenni!
- Ezt nézzétek! - Kösz, apa.
Ez fantasztikus!
Jobb, ha megszokjátok.
Ez különös.
A belső iránytűm talán rozsdás kissé, de szerintem erre van dél.
Igazad van, de a többiek miért az ellenkező irányba tartanak?
Semmi baj, srácok! Minden rendben lesz.
Ez egy szuper családi kaland.
Pontosan ezt ígértem, nem? Egy izgalmas utazást.
Meg fogunk halni, ugye?
- Dan bácsi! - Megmondhatod az igazat.
Nagy kacsa vagyok már.
Nyugi, nem fogunk meghalni, Dan bácsi.
Ugye, Mack?
Nos…
Persze. Anyának igaza van.
Ez egy csodás kaland.
Olyasmi, amire életünk végéig emlékezni fogunk,
és mindig nevetve idézzük fel.
Egy kócsag!
Erről mesélt apa!
A kacsagyilkos szörnyeteg!
Ne essetek pánikba! Nem vesz észre, ha nem mozdulunk.
Csá, kiskacsák!
Csak blöfföl.
Áruljátok el,
mit keres egy ilyen cuki récecsalád
ebben a hideg és nedves lyukban?
Semmit. Csak ejtőzünk.
Itt lazulunk.
- Biztos nagyon fáztok. - Dehogy!
- Gyertek csak! - Inkább nem.
Erin elvisz titeket az ő kényelmes, meleg kis fészkébe.
Nyomás, befelé!
Harry!
Harry, nézd, mit találtam!
Egy cuki költöző récecsaládot.
Récék.
Nagyon örültünk, és most…
Viszlát!
Csak nem siettek valahová?
A világért se akarunk zavarni.
Látjuk, hogy lefoglal titeket a… bomlás.
Egyáltalán nem zavartok.
Vagy talán az egyszerű kócsagokat lenézik a magatokfajták?
Hm, récék?
Dehogy! Szívesen maradunk.
Remek! Akkor előkészítem az ágyat.
Vajon evés előtt feltrancsíroznak?
Dan!
Nem tudom, hogy szokták.
Fogd már be!
Szóljatok, ha én kerülök a tányérra!
- Hogy? - Mit művelsz, Pam?
Fogalmam sincs. Csak nem akarom megbántani.
Megesz minket, nem érted?
- Nem akarok kaja lenni! - Nem tud megenni. Egy foga sincs.
És ha előbb feltrancsíroz?
Nem akarok feltrancsí…
Hogy mondod?
Hogy?
Ja, arról beszélgetünk, hogy fene csinos ez a fészek.
Ugye, gyerekek?
Köszönöm.
Pár éve költöztünk ide.
Azelőtt mi is költöző madarak voltunk.
Harry nagy kalandor volt,
és félelmetes ragadozó.
Bármilyen zsákmányt elcsípett egyetlen gyors csőrvillanással.
Azok voltak a régi szép idők!
De sajnos Harry megöregedett.
Most már én gondoskodom a táplálékról.
Na mindegy, biztos fáradtak vagytok.
Itt az ágyatok.
Kizárt, hogy ebben aludjunk.
De ez a legjobb ágyunk!
Tökéletes lesz, köszönjük.
Nahát!
Kényelmesebb, mint a saját fészkünk!
Ja, tényleg.
És zsírosabb is.
Biztos ő volt a legutóbbi vendég.
Aki halott.
Köszönjük.
Szívesen, drágáim.
Álmodjatok szépeket, ne lássatok rémeket!
Elállt az eső. Indulás!
Gyerekek, ébresztő!
- Pam, indulnunk kell. Azonnal! - Tessék?
Azonnal? És Dan bácsi?
Legalább lesz kit megenniük reggel, mi meg időt nyerünk, és…
Nahát, ébren vagy?
És ráadásul éppen minket nézel. Király.
Az ágyban kellett volna maradnotok.
A ragadozók éjszaka lesnek prédára.
Hagyd a gyerekeimet!
Essünk túl rajta!
Futás, srácok!
El kell kapnom őket!
- Harry! Fogd meg őket! - Ne!
Ne, kérem!
Irány a kijárat!
Gyerünk!
Hé!
El a csőrrel!
Semmi baj, srácok.
Ne mozduljatok!
Ne!
Kérem, ne egyen meg! Még nem is vedlettünk.
Dupla légyszi!
Megígérem, hogy nem fog fájni.
Ne!
Megvagytok.
Majdnem felfalt titeket.
Rossz halacska!
Nagyon rossz halacska!
Te megmentetted őket?
Ugyan, semmiség.
Legalább van holnapra reggelink.
Igaz, Harry?
De most irány az ágy!
Biztosan mennetek kell? Máris hiányoznak a kicsinyeitek.
Annyira cukik.
És finomak is.
Mindjárt megzabállak.
Csak viccelek!
Vagy mégsem?
Nyugi, tréfa volt.
Jót nevettünk.
Rendben, ideje indulnunk.
Mindent köszönünk.
- Viszlát! - Nem adtam Harrynek búcsúpuszit!
Ne! Csak dobj neki egyet!
Ne jöjjön ide, ott pont jó helyen van!
Viszlát, Harry! Köszönjük!
Ne felejtsetek el beugrani hazafelé!
Jó kis éjszaka volt, mi?
Az.
- Durva volt, amikor előhúzta a serpenyőt. - Benne a döglött hallal!
- A döglött hal. - Borzalom.
De azért kedves madarak, nem?
De. Imádnivalóak.
Gyertek fel ide!
Ezt látnotok kell!
Hé, Dax! Csak annyira kalandozz el, hogy még lássalak!
- Ez igen! - Próbáld ki, apa!
Jó, ez tényleg mókás, de talán vissza kéne mennünk…
Ne légy már ilyen földhözragadt!
Ez az!
Helló!
Kukucs!
Apa!
Hé, vigyázz már!
Hékás!
Talált!
Ez jó volt, de ereszkedjünk lejjebb, mielőtt eltévedünk!
Csak még egy kicsit maradjunk, apa!
Légyszi, apa!
Na jó, de csak egy kicsit.
Az meg mi?
Jól vagytok, srácok?
Hű, micsoda menet! Repüljünk még egy kört!
Igen!
Hol van az anyátok?
Pam?
Ő nem az anyátok.
Itt vagyok!
Gyertek fel, innen sokkal jobb a kilátás.
- Pam! Megsérültél? Fáj valamid? - Jól vagyok.
Mi a neved? Hány tollat mutatok?
Semmi bajom.
Hála az égnek!
Oké.
Gyertek ide!
Felszállás! Ki kell jutnunk ebből…
az izéből.
Mi ez a hely?
Nem tudom. Még nem jártunk ilyen messze a tótól.
Dan bácsi, te jártál már itt?
Dan bácsi?
Hahó! Srácok!
Valaki!
Nem bírom a magasságot.
Dan bácsi?
Ja, én vagyok, Dan bácsi.
Dan bácsi!
Hát… Legalább szép élete volt.
Mi van?
Megmentünk, Dan bácsi!
Azt akarná, hogy hagyjuk itt.
Önfeláldozó kacsa volt.
Ó, szióka!
Tűnés!
Galambok.
Hagyjatok!
Dan bácsi!
- Dan bácsi! - Dan bácsi, hol vagy?
- Dan bácsi! - És ha felfalta valami?
Ugyan, édes! Soha, senki nem fanyalodna rá.
Dan bácsi!
Hagyjatok békén!
Jövök már!
Várjatok!
Tűnés, ez az én szendvicsem!
Megnyaltam. Rákerült a kacsanyál, hozzá se érhettek.
- Dan bácsi! - El a szárnyakkal a bácsikámtól!
Dax! Gwen! Várjatok!
Ne nyúljatok a családomhoz! Hátra! Lépjetek hátra!
Tűnés innen, ti hitvány, ócska ingyenélők!
Ezt ki mondta?
Azt kérdeztem, hogy ki merészelt ilyet mondani?
Gyere csak ide, te bugris!
Mondd még egyszer!
Pontosan mit?
„Ti hitvány, ócska ingyenélők.”
Megjegyzem, csak a „hitvány”-t gondoltam komolyan.
Nem mintha ez mentség lenne,
de az „ócska” valóban túlzás volt, te ingyenélő.
Rosszul vagyok tőletek, kacsáktól.
Az emberek egész nap etetnek titeket a parkban,
de nektek semmi sem elég.
Betolakodtok a mi területünkre,
ellopjátok a mi ételünket,
és akkor még te sértegetsz minket?
- Hogy én? Nem, dehogy, én… - A neved?
Ööö, Mack.
Nos, „Ööö, Mack”,
engem Tuskónak hívnak,
és én vezetem e szorgos madárrajt, akiket ingyenélőknek neveztél.
Oké, nyugika!
Figyu, te tuskó…
Minek neveztél?
Bocs, azt hittem, így hívnak.
Ja, Tuskó. Ez a nevem.
Oké, szóval Tuskó…
Minek neveztél?
Bocs, ti is azt halljátok, hogy „Tuskó”, vagy…
Minek… Tessék?
Na jó, azt hiszem, itt valami félreértés van.
Elnézést, szabad lesz? Jövök.
Köszi.
Üdv, Pam vagyok,
és vele élek, úgyhogy pontosan tudom,
mekkora hülyeségeket bír mondani.
Ja, így van.
De higgyétek el, nem akart megbántani senkit!
És megértésetek iránti hálánk jeleként
ötven-ötven arányban osztozunk veletek a szendvicsen.
Nyolcan-húsz.
Hatvan-negyven.
- Hetven-harminc. - Hatvanöt-harmincöt.
- Hatvannyolc-harminckettő! - Hatvanhét-harminchárom!
- Megegyeztünk. - Dan bácsi, oszd el a szendvicset!
Nem lehet mégis ötven-ötven?
Dan bácsi!
Jó, jó.
Csíplek.
Kösz, Tuskó.
Bocs ezért a kis tollborzolásért,
de néha kissé érzékeny vagyok.
Nekünk, galamboknak, óriási szívünk van. Ugye, srácok?
Persze.
Szeretetre vágyunk.
És tiszteletre.
Ja.
Ha bármire szükségetek van, de tényleg bármire,
Tuskó megoldja.
Igazán? Az a helyzet, hogy eltévedtünk.
Jamaicába tartunk.
Ja, vágom. Az Queensben van.
Kicsit délebbre. A Karib-tengernél.
Hogy az a Jamaica!
Tudok valakit, aki úgy ismeri Jamaicát, mint a tollait.
És segítene nekünk?
Ja. Bár kissé kiborítja a téma, de szerintem megoldható a dolog.
Gyerünk, tubicáim, nem érünk rá! Erre!
Hű, anya, állat vagy!
Ja.
Hatvan-negyven!
Hetven-harminc!
Hatvanezer-háromezerötszáz!
- Nem is tudtam, hogy ilyen kemény vagy. - Tényleg? Nem tudtad?
Mármint…
Ja, vágom. Király. Nagyon vicces.
Oké, bugriskáim, igyekezzünk!
Te viccelsz?
Nem repülünk át újra ezen a város formájú halálcsapdán!
Ugyan, semmiség az egész!
Csak kövessetek szorosan, és minden rendben lesz!
Semmi bajom. Tényleg. Minden király.
Nos…
Nyugi, még mindig jól vagyok!
Menni fog.
Ez nem jött össze, busz!
Jobb, ha kicsit lemaradtok.
Tessék, hercegnőm!
Köszi!
Jövök, Gwen! Elkaplak!
Nézzétek! Ott van!
Az Jamaica!
JAMAICA KÖZELEBB VAN, MINT HINNÉ
A KIVÁLÓSÁG ÍZE
Mi?
Megérkeztünk.
Akkor hát…
De hol a cimborád?
Az meg micsoda?
Az? Nem kell félni tőle.
Azt viszont tudnotok kell,
hogy Delroy gazdája egy séf.
Séf?
Ja. Séf.
Mint egy ragadozó, de nem ő maga fal fel,
hanem feltálal titeket lustább ragadozóknak.
Erre!
Csak utánad.
Csitt!
Tiszta a terep.
Üdv, Delroy! Hogy ityeg?
Rég láttalak. Jól nézel ki. Tollpacsi!
Vendégeket hoztam. Cuki récéket.
Kérdeznének tőled valamit.
Nos, Mr. Delroy,
nagyon örvendek.
Tudja esetleg, merre van Jamaica?
Hogy tudom-e, merre van Jamaica?
Mondtam, kissé kiborítja a téma.
Ott született és nőtt fel.
De hogy került ide?
A séf foglyul ejtette az éjszaka közepén.
Az öreg Del azóta senyved nála bekasztlizva.
Na, D, mutasd meg neki az utat!
Repüljetek el a nagy zöld szoborig,
majd dél felé öt kilométert, keletnek kettőt,
nyugatnak tizenhatot, délnyugatnak kettőt,
dél, délkelet irányába négyet,
és onnan tartsatok végig dél, délnyugat felé!
Meg se álljatok, amíg meg nem pillantjátok a csodás kék hegyeken táncoló ködfátylat!
El sem lehet téveszteni.
Jaj, ne! Ne sírj, Nagy Vörös! Minden oké.
- Nem akartunk felzaklatni. - Jamaica!
Hiányzik a családom.
Devon, a kis Donnie,
Dolores, Deedee, Winston…
Ő az unokatesóm.
Apa!
Ugye nem hagyjuk itt?
Szenved abban a ketrecben.
Fújd ki a nózid!
Fújd!
- Nem tehetünk semmit, Dax. - Megszerezhetnénk a kulcsot.
Az lehetetlen, kölyök.
Miért, hol van?
Odalent.
A séf folyton magánál tartja.
Hidd el, jobb, ha nem mész annak a holdkórosnak a közelébe!
Ha elkap, narancsos kacsát csinál belőled.
Mi az a narancsos kacsa?
Te. Egy naranccsal a hátsódban.
Tudjátok, mit?
Majd én megszerzem a kulcsot.
- Mi? Nem, az kizárt. - Nyugi, apa. Menni fog.
Nem fog menni.
Csak azért, mert te a világon mindentől félsz,
nekem nem kell.
Na jó, tudod, mit?
Én megyek le a kulcsért.
- Zsír. Veled tartok. - Azt már nem. Itt maradsz.
Apa!
Maradj itt!
Ez rossz!
Hogy haladsz?
Mit keresel itt? Mondtam, hogy maradjatok fent!
Ne hidd, hogy kihagyhatsz a buliból!
Gyerünk!
Ott van.
Tessék!
Tarts, amíg megszerzem a kulcsot! Siess!
- Pam! Figyelj! - Mindjárt megvan.
- Pam! - Már majdnem…
- Pam! - Még egy kicsit…
Pam!
Megvan!
Pam!
Futás!
Narancsos kacsa!
- Ajjaj! - Mi az?
A keddi salsabuli.
- Végünk van! - Ne ess pánikba, Mack!
De muszáj! Megnyugtat.
Menni fog, Mack, érted?
Legyünk optimisták!
Optimisták? Most? Mégis hogyan?
Nem tudom,
de ha pánikba esünk, sosem jutunk ki innen.
- Ez az! - Micsoda?
Bármit is csináltál az előbb, ne hagyd abba!
Erre gondolsz?
Ez az, Mack! Működik!
Sikerülni fog, Mack.
Oké, csak kövess!
Apa, anya, elképesztőek vagytok.
Kösz, Gwenny, de most futás!
- A kulcsot, Pam! - Tessék.
Lássuk!
Igyekezz!
Nem jó, jobbra! Forgasd el!
- Felém jobbra! Le! - Mack!
- Dugd bele! - Jobbra!
- Nem jó, apa. - Dugd!
- Átvegyem? - Dugd bele!
Mi történt?
Várjunk, hol van a…
Hol van a kulcs?
Lenyeltem.
Szívás.
- Köpd ki! Muszáj! - Igyekszem.
Gyerünk, Mack!
A séf közeledik.
És baromi pipa.
- Köpd már ki, Mack! - Ne!
Gyerünk, igyekezz!
Rajta, srácok! Közösen!
Köpd ki!
Ez nem segít.
Közeleg a madárszatír!
Megvan.
Szabad vagyok!
Éljen!
Igen!
Sikerült!
Köszönöm.
Megcsináltátok. El sem hiszem.
Rab voltam, és már nem vagyok az.
Ketrec volt, nincs.
Hála nektek, mindannyiótoknak!
De te…
Te, vadkacsa… Te vagy a legbátrabb szárnyas, akit ismerek.
Én nem is…
Túlzol.
Én? Hisz tudtad, mi vár rád, és vállaltad a veszélyt.
- Mi ez, ha nem bátorság? - Igazad van.
Valóban illik rám ez a jelző.
Hallottátok? Bátornak nevezett.
Szóval az én kis szigetemre vágytok?
Én magam viszlek el oda titeket.
Tényleg megtennéd?
Értetek bármit megteszek,
hiszen immár bármit megtehetek!
Repülhetek ide. Vagy ide. Szabad vagyok, mint a madár!
Igaz is,
hisz madár vagyok!
Nem hittem, hogy valaha ilyet mondok,
de rendes egy tollas vagy te.
Kösz, Tuskó.
Te sem vagy semmi.
Hoppá. Valami belement a szemembe.
Rajta, húzzatok el, vadkacsák!
- Viszlát, Tuskó! - Szióka!
- Viszlát, és kösz mindent. - Köszönjük.
Hát ennyi volt, Tuskó.
És ne feledd, kitől kaptad a szendót!
Viszlát, bugrisok! Szeretlek titeket!
ISTEN HOZOTT NAPFÉNY-RÉTEN
El sem hiszem!
Pár óra, és elérjük a partot.
Utána pikk-pakk átszeljük az óceánt, és végre otthon leszek!
Hé, Delroy!
Igaz, hogy a tenger ragyog Jamaicában?
Mert ez varázslatosan hangzik.
Hát hallottál róla?
Nos, bármire is számítasz,
a valóság még sokkal jobb lesz.
Jamaica, jövök!
- Jövök… - Anya?
Jövök haza hozzád…
Anya, nagyon kell pipikélnem.
Nyugi, Gwen. Pisilhetsz repülés közben.
Itt? De itt bárki megláthat.
Senki sem lát téged, Gwen. Én is előrerepülök.
Mi baj?
A lányunknak kisdolga van.
- Minden oké ott hátul? - Ne nézz ide!
- Bocsi, Gwen. Sajnálom. - Mit művelsz?
Anya, nekem itt nem megy. Nem szállhatnánk le?
Nem szállunk le, Gwen. Nagylány vagy, pisilj idefent!
De ez túl stresszes, és undi is.
Nem undi. Madarak vagyunk.
Minden madár idefent pipikél.
És ha néz valaki lentről?
Senki sem néz lentről.
Megmondtam, teljesen kizárt, hogy most leszálljunk.
Biztos nem lát senki?
Igyekezz, Gwen, vagy itthagyunk!
- Jó, jó. - Pedig képes odafent elvégezni a dolgát…
- Hagyd, Pam! - …mégis itt vagyunk.
Van valakinél puha moha?
Használj egy levelet!
Valaki néz engem! Ott!
- Valaki néz! - Hol?
Maradjatok szorosan a nyomomban!
Igazán, apa?
Király.
Bírom a hozzáállásod, kacsa.
Srácok?
Ez tutira biztonságos?
Ne aggódj!
A kacsapasid belső fejlődésen megy keresztül.
Mi pedig követjük!
De azért tartsuk készenlétben a karmokat!
Nem hinném, hogy a kacsáknak vannak karmai.
Most nyújtózzatok ki,
és szárnyaitokat tárjátok az ég felé!
Belégzés…
és kilégzés.
Kiváló.
Vegyétek fel a tojáspózt!
És most kikelünk egy friss hápogással!
Háp!
Nagyon jó. Még egyszer!
Háp.
Még egyszer!
Háp.
És újra!
Hé, mi folyik itt?
Nahát, látogatók!
Fivéreim, nővéreim, hátrább a tollakkal!
Ne ijesszük el a vendégeinket!
Üdv, barátaim. A nevem Googoo.
Üdv a mi szerény hajlékunkban.
Hajlék? Mit műveltek ti itt?
Reggeli relaxációt végzünk.
Felkészülünk rá, hogy a csodálatos Earl és Mae
megnyissák előttünk a paradicsom kapuját.
Mázlisták vagytok. Épp időben jöttetek.
Barátaim,
isten hozott titeket a Harmónia Kertjében!
Nem értem, ez…
Mennyország kacsáknak? Igen, mondhatjuk.
BÜFÉ
Tökéletes.
A legjobb helyre jöttetek, barátaim.
Az emberek itt mindent megtesznek, hogy jól érezzük magunkat.
Most készült el a vízi csúszda.
Gyertek, érezzétek jól magatokat!
Maradjatok, ameddig csak akartok!
Hát, talán maradhatnánk pár órára…
- Kérlek! - Apa, kérlek!
Maradjunk egy kicsit!
Nem.
Nem hinném, hogy maradhatunk…
anélkül, hogy oltári jól szórakoznánk!
Érezzétek jól magatokat!
Éljen!
- Irány a csúszda! - Várj meg!
Csiszicsuszi csúszda!
Itt jön a tengeri sárkány!
- Elkapunk! - Beverjük a képedet, sárkány!
A tengeri sárkány éhes!
Nyírjuk ki a sárkányt!
- Gwen! - Finomabban, Gwen!
Gyengéden nyírjuk ki!
Gyengéden? Oké.
- Dan bácsi! - Mi van? Én is akarok játszani.
A tengeri sárkány most pihen.
Gwen!
Testvéreim, jó híreket hoztam.
Earl és Mae kirándulni visznek minket.
Olyan izgatott vagyok! Ez olyan csodás!
Igyekezzetek, indulnunk kell!
Felejthetetlen élmény lesz. Rajta, gyertek!
Ne!
Alig várom, hogy elinduljunk!
Googoo, állj meg!
Mi baj, kis barátom?
Ez a séf! A…
Te is jössz?
- Gyere, menjünk! - Állj meg!
- Az utolsó a záptojás! - Állj, Googoo!
Térdre, tengeri sárkány!
- Googoo, ne! - Gwenny, ne…
- Ne verekedj! - Mi?
Nem ütjük meg apát.
Hová mész?
Most Delroy lesz a sárkány.
Oké, örömmel.
Te következel.
Ajjaj, csak finoman, rendben?
Gwenny! Azt kérte, hogy finoman!
Az éttermébe visz…
- Gyere! - …és naranccsal fog felszolgálni.
Mi a baj?
Apa, itt a séf! Visszatért!
ZÖLD MENNYORSZÁG
Earl és Mae eladják a kacsákat a séfnek, aki megfőzi őket.
Hogy mondod?
Dax, menj anyádhoz! Ezt én elintézem.
Ne, hadd segítsek!
Menj oda anyádhoz!
- Googoo, ne szállj fel a kamionra! - Tudom, mindez új neked,
furcsa és érthetetlen.
Nem érted? Ez csapda! Mentsük ki a többieket!
Szálljatok le, ha nem akartok megfőni!
- Megfőni? - Az mit jelent?
Gyorsan, mielőtt visszajön!
Nyomás!
- Earl és Mae a vezetőink. - Dax?
- Masszázst is kapunk. - Dax!
Meneküljetek! Futás!
Pam, itt a séf!
Hogy?
El kell tűnnünk innen, rajta!
Nyomás!
Gyorsan, meneküljünk!
Felszállás!
Ugorj a hátamra, Dax!
Gyorsan!
Pihenőt kell tartanunk.
Utánam!
Jól vagytok? Mi történt?
- Odajött, és… - Majd én elmondom.
Dax majdnem meghalt az engedetlensége miatt.
Csak segíteni akartam, apa.
Nem a segítséged kell, hanem az, hogy szót fogadj nekem!
Megértetted?
Figyelj, Dax!
Hagyd ezt a felnőttekre, te csak…
Oké, srácok. Ideje aludni.
Ránk fér a pihenés.
Gwen, a frászt hoztad rám.
Dühösnek látszol.
Kell neked egy ölelés.
Nem, Gwen, nem kérek ölelést.
Azt mondtam, nem kell ölelés.
Ne küzdj ellene! Utána jobb lesz.
Most már elengedsz?
- Jobb már? - Nem.
Akkor még nem hatott.
- És most? - Nem.
Most?
- Most? - Semmi.
- Kicsit sem érzed? - Nem.
Én érzek valamit.
Jaj, ne!
A séf újra itt van!
Mindenki mentse a tollait!
- Gyerekek! - Dax! Gwen!
- Anya! Apa! - Ne!
- Állj! - Maradjatok ott, gyerekek!
- Tűnjetek el! - Rejtőzzetek el, gyerekek!
- Ne! - Jaj, ne!
Anya! Apa! Ne!
- Gyerekek! - Ne!
Ne!
Meg fogja főzni anyáékat, ugye?
Aztán pedig visszajön értünk,
és minket is megfőz.
Bárcsak rossz ízűek lennénk!
Ne adjunk fel, Gwen, rendben?
Kitalálunk valamit.
- Igen? - Igen. Kell lennie megoldásnak.
Hogy gondolod? Hisz repülni sem tudsz.
Végünk van.
Gwen, te egy zseni vagy.
Tényleg?
Márpedig belőlünk ma nem lesz vacsora.
Rajta, Pam, ne adjuk fel!
Pam?
Reménytelen, Mack.
Mi? Nincs reménytelen helyzet.
Menni fog.
Elvesztettük őket.
Elvesztettük a gyerekeket, Mack. Nem lett volna szabad elhagynunk a tavat.
Elég, Pam! Nem ismerek rád.
Te olyan kalandvágyó vagy, és bátor.
Sosem adod fel.
Mellettem is kitartottál.
Rajta, Pam!
Te sokszor bebizonyítottad, hogy reménytelen helyzetekben is muszáj…
Optimistának lenni.
Így van. Most pedig megkeressük a gyerekeket,
és lezárjuk ezt az őrült, csodálatos kalandot.
Megtanítjuk nekik, hogy nem szabad megfutamodni a nehézségek elől.
Hogy ki kell állni magunkért.
Ez az! Nézd, Pam!
Menni fog.
Mack!
Mack, tényleg menni fog.
- Gyere, menjünk! - Oké.
- Bal láb, Pam. Nem, jobb. - Neked bal.
Ne dőlj balra!
- Csak… - Oké. Jaj, ne…
- Figyeljetek! - Hé!
- Hahó! Csináljátok együtt! - Együtt lépjetek!
Tessék?
Együtt!
Évekig bezárva tartottál,
most pedig meg akarod főzni a barátaimat?
Ebből elég!
Eljött a visszavágó ideje!
Visszavágó!
Ez az!
Tölts újra!
Ezt kapd ki!
Mack!
Hogy?
Jövünk!
Dax!
Menni fog.
Anya!
- Gyerekek! - Jaj, gyerekek!
Ez az!
Hé, kacsák!
Sikerült, Delroy!
Hát éltek!
Úgy örülök nektek!
Na és te…
Jól állnak neked Jamaica színei.
Gyerünk, nyomás!
Már majdnem ott vagyunk. Érzem.
Lehet, hogy kissé eltévedtünk.
Talán elvétettem egy kanyart valahol.
De semmi gond!
Csak vissza kell repülnünk a nagy zöld szoborig.
Pam?
Mack, a víz!
Ragyog!
Ragyog. Hát tényleg igaz!
Ragyog a víz!
Apa!
Ezt nézd!
Itt vagyunk.
Ez Jamaica.
Mire vársz?
Tiéd az irányítás.
Felszállás előtti ellenőrzés, Gwen.
Igenis, kapitány.
Faroktoll-beállítás?
Pipa.
Szárnyfesztáv?
Pipa.
Fej riszáló pozícióban?
- Felszálló. - Felszálló pozícióban?
Pipa.
Akkor felszállás!
Ez az! Gyerünk!
Igen!
Ezt nézzétek!
Igen!
Visszatértem!
Devon! Deedee!
Delroy!
- Winston! - Delroy!
Hűha!
Ez igen!
Hű!
Sziasztok!
Nahát, meggondoltátok magatokat?
Jobb későn, mint soha, igaz?
Kim!
Dax! Hát eljöttél!
Nahát, gyönyörűek a tollaid.
Köszi.
Dax emlegetett téged álmában.
- Delroy! - Újra itthon!
Mi az?
Köszönöm.
Mit?
Hogy felnyitottad a szemem.
Dan bácsi!
A KÖVETKEZŐ TAVASSZAL…
Dupla légyszi?
Nem, Gwenny. Nem vihetjük Ropit haza.
De Ropi velem akar jönni.
Nem!
Ideje őt elengedni.
Érted, szívem?
Értem.
Mindenki felszállásra kész?
Várjatok! Apa hol van?
Srácok!
Képzeljétek, ezek a madarak totál eltévedtek!
Segítenünk kéne nekik hazajutni. Mit szóltok?
Helló!
- Üdv! - Helló!
Ugye tudod, hogy a pingvinek a Déli-sarkon élnek?
Persze. Hát nem nagyszerű?
- Ez az! Irány a Déli-sark! - Igen!
Én nem megyek. Az kizárt.
Légyszi, Dan bácsi?
Légyszi!
- Légyszi! - Légyszi!
Légyszi?
Jó, jó.
Irány a Déli-sark!
- Éljen! - Ez az!
Rajta, Pam! Vár a Déli-sark!
Erre még én sem számítottam.
Vegyük át az útvonalat!
Costa Rica, Panama, aztán délre az Amazonas mentén.
Van más ötlet?
- Látni akarom a Titicaca-tavat! - Titicaca-tó, vettem. Dax?
KACSALÁBON
A feliratot fordította: Kisházi Viktória