PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Co ty s tím životem děláš?
Mluvím k tobě, Trevore Belmonte z rodu Belmontů
bez příbuzných.
To na tebe mluvím.
Poslední lovec příšer a ty se válíš v takové díře.
Co si vůbec myslíš, k čertu?
Idiote.
Jsi tulák.
Exkomunikovali tě.
Nemáš rodinu, nemáš přátele.
Celý život tě nenávidí každý, koho jsi kdy potkal.
A tobě to nevadí. Spíš ti to vyhovuje.
Nikdo k tobě nemohl blíž. Nikdo ti nezničil život.
Ono už nebylo moc co ničit.
Ale ten poslední kousek života byl tvůj.
A dál co?
Pěkná holka tě za ruku dovleče do postele
a najednou...
Najednou se váš svět změní a vy nevíte, co si myslet.
- Promiňte. - Vy jste mě sledoval?
Tohle je moje klidné místo. Někdy sem chodím přemýšlet.
Váš malý domeček má jistě dveře.
Nemůžu přemýšlet jen tam.
Vždycky může někdo zaklepat.
Každý pořád něco potřebuje.
Někdy musím odejít za město, abych měl čistou hlavu.
Takže vy jste skutečný Belmont.
Od mala jsem o vaší rodině slýchal.
Děsivé příběhy před spaním?
Většinou.
Tady se pořád vyprávějí. Ale teď už mají jiný konec.
Teď končí:
„A Belmontovi už tě nezachrání.
Takže když budeš zlobit, přijde příšera a sežere tě.“
- Pro Krista. - Ano.
V Lindenfeldu žijí prostí lidé.
Někdy až brutálně upřímní.
- Vy nejste jeden z nich? - Vlastně ne.
Vůdce nemůže být součástí města.
Vůdce se musí držet stranou
od zbytku svého světa.
Já se tu narodil, takže jsem Lindenfelďan.
Ale moje rodina brzy odešla.
Žili jsme v hlavním městě.
Pomyslel jsem si, že už tohle místo nikdy neuvidím.
Já si říkal totéž, když jsem odcházel z domu.
Ale místa člověka nakonec doženou.
Asi ano. A cesty nás zavedou zpátky.
V hlavním městě se mi u dvora dařilo dobře,
ale pak mě poslali sem jako vůdce.
Žádný dobrý skutek nezůstane nepotrestán.
Chybí vám hlavní město?
Párkrát jsem jím projížděl.
Když jsem se sem vrátil, bylo to takové zvláštní prozření.
Ve městech slýcháte stejné příběhy, akorát je tam tolik lidí,
že nejsou nijak podstatné.
Tady je každý příběh velký.
Nehoda na farmě, nemoc, ztracené dítě, smrt.
Všechno je tu důležité.
To ve městě nevidíte.
Jak dlouho vy a Sypha cestujete společně?
Pár měsíců.
Měli jsme se připojit ke karavaně,
ale cestou se staly různé věci.
A my se rozhodli pokračovat dál sami.
Nezní to jako jasné rozhodnutí.
Asi ne.
Belmonte, vy moc neplánujete, že ne?
Ani nevěřím lidem, kteří plánují.
Třeba ten Saint Germain, ten má plán.
- Takoví jsou všichni. - Je to šarlatán.
Takový typ vídáte ve městě.
Navštěvuje soudní dvory, tahá králíky z klobouku
a čeká na sponzora.
Co dělá tady?
Bůh ví. Možná už neví kudy kam.
- Počkat. - Co?
To tady včera nebylo.
Zřejmě si tu nějaké děcko hrálo s nožem.
V mém městě děti nepobíhají, aby ničily majetek.
Vlastně tady vůbec moc nepobíhají.
A určitě to tady včera nebylo?
Tohle je moje město, Belmonte. Je moje práce tohle vědět.
Musím říct, že vaše práce nezní zrovna zábavně.
Má i svoje výhody.
Je tady.
Opravdu tady je.
Tudy.
Řekl jsem vám, kde máte zůstat, Saint Germaine.
A dodržuji to.
Tak proč vás vidím před sebou?
Tohle je opravdu ostuda.
Hledal jsem místo, kde se mohu vymočit.
Běžte ven, jako všichni ostatní.
Jistě.
Proč bych měl uvěřit,
že jste se tady dole chtěl vymočit?
Trávil jsem spoustu času ve svobodném městě Frankfurt,
kde jsou toalety často pod schody.
A protože Lindenfeld na mě působí velice civilizovaně,
- myslel jsem si... - Běžte ven.
Jistě, půjdu ven.
Veřejné toalety.
Vypadá tohle místo jako palác?
Dobrý den.
Zdravím.
Nějakou dobu pozoruji převorství.
Vážně? To je pěkné.
Protože jste Vypravěčka, jistě vás to zdržuje
od běžných činností, jako učení limeriků,
vaření zeleniny a občasné reprodukce.
Jsem Vypravěčka. Dobré oko.
Vlastně mám dvě.
To i já.
Dveřmi převorství procházejí jen mniši,
až na vás.
Jsem velmi výjimečný.
A jste kouzelník.
Také mám dvě oči.
Nechci o tom mluvit.
Proč? Nijak se tím netajíte.
Pár triků pro místní.
A spousta řečí.
- Z dobrého důvodu. - Konkrétně?
Jsem raději,
když mě lidé mají za učence
a putujícího kejklíře.
A byl byste rád, kdyby to tak zůstalo.
Byl jsem hrubý.
A poznám výhrůžku, když ji slyším.
Zřejmě jste na ně zvyklý.
Urazil jsem vás. A omlouvám se.
Jsem hrabě Saint Germain.
Já Sypha Belnadesová, Vypravěčka a kouzelnice.
A cestujete s mladým Belmontem.
Správně.
V tom místě cítím zlou magii, Saint Germaine.
O co přesně jde?
Dobrá.
Něco v převorství hledám.
Je to okultní povahy.
Ve zkušených rukou je to bezpečné.
A ano, jsem si jistý, že se tam děje ještě něco.
Smrdí to tam nočními tvory.
Ale mě zajímá jen ta jedna věc.
Takže vás s úctou žádám,
- abyste se... - Dost.
Tak to není dobré.
- Viděla jste ty jejich pásky? - Ano.
A teď vidím tohle. Alchymistická značka pro Saturn.
A olovo, které značí proměnu a vykoupení.
A kosu jako symbol času a sklizně.
Jak došli k té značce, kterou nosí?
Prý jim ten symbol dal jejich návštěvník.
Ten noční tvor, co je napadl.
Dal jim i tenhle symbol?
Co se tam, proboha, děje?
Bůh? Já myslel, že Vypravěči nemají k Bohu právě stálý vztah.
Dnes bych i věřil tomu, že křesťanství vyšlo z módy.
Bůh byl příšerný.
Byl krutý a žárlivý.
Známe staré příběhy a Boha se bojíme.
Ale Kristus Joshua?
Jeho oběť byla ukázka bezpodmínečné lásky.
Což dává smysl, protože můj dědeček říkával,
že chceme, aby naši potomci byli lepší.
Jste neobyčejná žena.
To říká i Trevor.
Opravdu?
On říká, že jsem blázen.
Ale myslí to stejně jako vy.
A vy jste mi neodpověděl.
Nejsem si jistý. Soustředím se na svůj osobní záměr.
Všichni jsou tam šílení, ale tohle je...
zvláštní.
Zvláštní je vidět tu značku dvakrát za jeden den.
Seznam se s novým přítelem. Hrabě Saint Germain.
Už se známe.
Ano. Měl bych se omluvit.
Jen jsem se snažil zjistit,
zda jste tady ze stejného důvodu,
když vezmu v úvahu vaši rodinu.
A vy jste tady proč?
To je osobní.
Napil bych se.
Taky se potřebujete napít?
Nepotřebuji.
Ale potřebujete.
Půjdeme do hospody a popovídáme si.
Raději bych trochu víc soukromí.
V hospodě mniši nebudou.
A je to dost veřejné místo, abych vám nepodříznul krk
nebo vás Sypha nezapálila.
Jdeme.
Vy byste přece...
On by vám nepodříznul krk.
Ale já vás můžu zabít pohledem.
Do toho.
Předveďte se mi.
Já bych rád, ale nedals mi můj luk.
Lučištníkům věčně docházejí šípy.
Chci vidět, co dovedeš s čepelí.
Proč máš tak dlouhý meč?
Nedostanu se blíž.
Chceš se dostat blíž?
Nikdy nepouštěj upíra blíž.
Jsem poloviční upír.
Napůl chci, abys přišla blíž
a já se do tebe mohl zakousnout.
Proto mám luk a šípy.
Hej!
Na něj, Zumi.
Teď vás oba sežral upír.
Ne. Zajali jsme ho a zotročili.
Udělej oběd.
Líbí se mi, že pořád umíte být lidmi.
I tenhle člověk by si dal oběd.
Dobře, tak fajn.
Potom mi ukážeš svůj útok na dálku.
Chci vidět, s čím pracuju.
Pracuješ se dvěma hladovci.
Odnes mě do zámku a udělej oběd, otroku.
A potom?
Pak vám ve zbrojnici najdeme něco slušivého.
Pak možná probereme sesílání jednoduchých bojových kouzel.
Ale nejdřív vám vyčaruju něco k snědku.
Budu rád, až to dopiju.
Vám pivo chutná, mladá kouzelnice?
Začínám si zvykat na prostší věci.
Tím myslí mě.
Myslím jeho.
Dobré vzdělání je příjemná věc.
Mohl bych vám vyprávět o svých dnech v pařížských slumech
a o jedné zázračné noci, kdy jsem vynalezl nápoj.
Vyrobil jsem ho z anýzu, fenyklu a záhadného kořene pelyňku.
Probudili jsme se za tři týdny v Lotyšsku
- úplně nazí a... - Saint Germaine, převorství.
Co tam hledáte?
Já lidem nevěřím. Obvykle.
Ale Vypravěči jsou čestní.
A rod Belmontů mluví sám za sebe.
Slyšeli jste někdy
o Nekonečném koridoru?
- Ano. - Ano.
Odhalit prastaré okultní tajemství a očekávat, že budete překvapení,
bylo zřejmě naivní.
Příběhy se docela různí.
Někdo říká, že je to cesta do jiných světů.
Nebo portál do pekla.
Viděla ho jen jedna moje příbuzná.
Prý byl jako dveře do všech kruhů pekelných.
Bylo to v hradu v Livonsku. Nakonec ho zbourala.
Vaše rodina je až ničivě přímá.
Ale oba máte pravdu.
Nekonečný koridor vede do mnoha světů.
A peklo může být jedním z nich.
Ale podle zkušeností lidí z mého oboru
je to systém dveří do jiných světů,
které od nás dělí prostor a čas.
Kdysi dávno
jsem ztratil v Nekonečném koridoru někoho velmi drahého.
A od té doby hledám cestu zpátky.
Portálů ke koridoru je velmi málo,
ztrácejí se a objevují.
Pod převorstvím je takový portál do Nekonečného koridoru.
Ještě mě tam nepustili, ale vím jistě, že tam je.
- Litomancie. - Přesně tak.
Ten drahokam mě k portálu zavedl.
Kdybych věděl, že portál je i pod hromadou kamení v Livonsku,
nemusel bych courat
přes celou smradlavou Východní Evropu,
abych zkusil oklamat hejno šílených mnichů, že?
Prokrista, to na ty hrozny kálíte?
Koho jste ztratil?
Záleží na tom?
Teď víte, proč jsem tady.
A nemá to nic společného se symboly
a Salovou šílenou hordou.
Dobrá, uklidněte se.
Nejsme vaši nepřátelé.
Nepleťte se mi do cesty,
víc nežádám.
- Vy to nevidíte, co? - Co přesně?
Noční tvor přistál v převorství,
pod kterým se nachází portál.
Co když to nebyla náhoda?
Co když neodešel?
No...
Do hajzlu.