Se på mig.
Gillar du vad du ser?
Jag visste att du skulle komma tillbaka till oss till slut.
Mördaren återvänder alltid till brottsplatsen.
Jag vet att dådet inte ägde rum precis här,
men du var tvungen att se henne, eller hur?
Du måste se resultatet av din monstruösa handling.
- Men jag älskade henne. -Älskade?
Vad vet du om kärlek?
Jag har älskat henne ända sen hon var ett barn.
Du har gjort det, och du måste betala priset.
Hur fann du henne?
Hon var en sån rar, snäll flicka.
Varför?
Jag trodde att skjutbanan var stängd ikväll.
Ljudet verkade komma därifrån.
Vad pågår här, kompis?
Min partner stod vid förarsidans fönster,
och jag stod bakom.
Killen i passagerarsätet rör på sig.
Jag ser nånting i hans hand.
Så jag skjuter in i bilen.
Om och om...
...om och om igen.
De sa att...
...flickan i baksätet
var 15 år.
Jag såg henne inte förrän hon var död.
Nu ser jag henne jämt.
Den lilla flickan.
Och det är...
Jag vet inte, vad ska jag göra?
Hon var bara en...
En liten flicka.
Och...
...om...
Om jag bara kunde...
Om jag bara kunde ha kontrollerat mig själv...
Och nu...
...har jag förlorat allt.
Jag kunde inte patrullera igen.
Jag kan inte ens se på min fru.
Och...
...jag bara...
Det känns som om...
Jag vet inte...
Som om jag...
Som om jag inte borde vara här.
Jag...
Jag bara...
Tja...
Jag... Jag är ensam.
Tack Greg, för att du delade med dig.
Okej.
Då var tiden slut.
Vi ses på tisdag allihop.
Och kom ihåg,
var medvetna om era utlösare.
Låt inte fruktan styra er.
Läget? Var är familjen nu?
Hej, George.
- Det var ett tag sen. - Ja. Roligt att vara tillbaka.
Hur är det i byggbranschen?
Hyggligt. Jag har varit på ett jobb uppe i Santa Barbara.
Det är bra möten tisdagar och torsdagar uppe i Montecito.
Jag ska gå dit.
Gör det.
- Du måste ta hand om dig själv. - Ja.
Alltid kul med ett nytt ansikte.
Jag heter Quinn.
Mike.
Är det första gången för dig?
Ja.
George sa att de här mötena har hjälpt honom.
Kul att höra.
Hur känner ni två varandra?
Mike var med i samma skvadron utomlands.
Dela gärna med oss nästa gång.
Vi har många krigsveteraner här.
Jaså? Ja, kanske det.
Tack.
Jag måste plocka undan lite,
men några av oss tänker gå till baren i kvarteret.
Vill ni hänga med?
Jag vet inte.
Det är inte AA.
- Det är ett PTSD-möte. - Jag vet.
Kommer ni, då?
Kanske nästa gång. Vi måste åka till ett ställe.
Okej. Vi ses.
Sköt dig.
Den där killen, Greg...
I många år nu
har han våldtagit sin dotter.
Han hotade henne och sa att om hon skvallrade,
skulle han döda hennes mor.
Vad tänker du om det?
Starta bilen.
Hej, Greg.
Hej, George. Läget?
De här clownerna är på sidlinjerna.
De är bara bakgrundsbrus till det amerikanska imperiets kollaps.
Och när Amerika faller, mina vänner, återvänder vi till mörka medeltiden.
Håller ni med mig?
Förstår ni vad jag menar när jag säger "mörka medeltiden"?
Jag menar barbarer som drar omkring och dödar folk.
Djur. Så var det då.
Små öar av mänsklighet och civilisation omgivna av ett hav av barbarhorder.
Och där det fanns civilisation...
En gång fanns bara människan och naturen.
Sen kom människor som bar kors.
Vi trodde förr att vi var universums centrum.
Att solen och stjärnorna kretsade kring oss.
Och sen Kopernikus för 500 år sen har vi sakta kämpat oss fram
till där vi befinner oss nu,
på den mänskliga förmågans höjdpunkt.
Vi har äntligen fått naturen att lyda oss.
Vi har klyvt atomer.
Vi har slitit sönder verklighetens väv.
Så långt har vi kommit.
Nu sträcker sig ljusen i våra städer längre bort än stjärnorna på himlen.
Men ju mer fullkomligt vårt samhälle blir,
desto mer psykotiska blir vi.
Vi har utvecklats genom brutalitet.
Det var därför vi hade tänder och klor.
Självbevarelse var den högsta lagen.
Men när tiden gick
började flocken försörja oss
och vi övergav vår våldsamma natur.
Men den försvann aldrig.
Den har legat bredvid oss när vi har sovit,
väntande.
Och medan den väntade,
blev vi slavar i de system vi byggt.
Nu faller allt samman.
Snart kommer våra städer att sopas bort av översvämningar,
begravas i sanden,
brännas ner till grunden.
Det var därför du fann mig.
För du är inte längre blind för allt det här.
När jag jobbade på FBI
blev jag skjuten i huvudet.
Jag miste ett öga.
Min kropp förföll.
Jag var död i tre minuter.
När jag kom tillbaka från andra sidan stod allt klart för mig.
Jag hade liksom fått en gåva.
Medan världen bryter samman,
måste nån...
Nån måste finnas där för att skydda oskuldsfullheten.
Litar du på honom?
Ja.
Bra.
För jag ser vackra saker i honom.
En odödlig flamma som förtär allt han vidrör.
Förgörelse på ett nytt sätt.
Utrotning genom våld, men dolt i skapelse.
Vi ska vara varsamma med honom.
Men vi måste vara försiktiga med hans hunger.
För han är en av oss.
Vi väljer en sten.
Nej.
Inte än.
Välj igen, Viggo.
Ja.
Hans namn är Finnigan.
Han jobbar på en mellanstadieskola
som idrottslärare.
Vad har han gjort?
Han har antastat sju elever.
Okej.
Bra.
Döda honom inte i skolan.
Tack.
Tack och lov
att det är fredag!
Ja!
Härligt! Ja!
- För vi har vårt morgonnöje. - Ja!
Den här gången ska ni inte bli besvikna.
Uke. Uke. Uke.
Tack.
Tack så mycket.
Tack. Ni är härliga.
Ni är härliga. Särskilt Hank.
Tack så mycket.
Men innan det roliga börjar,
en stunds tystnad för våra bröder
och våra systrar som tjänar ett högre syfte.
Det känns bra, va? Eller hur?
Ja.
- Amen. - Amen.
- Ge mig ett "F". - F.
- Ge mig ett "A". - "A."
- Ge mig ett "S". - "S."
- Ge mig ett "C". - "C!"
- Ge mig ett "ism"! - Ism!
- Vad blir det då? - Fascism!
- Fascism!
Fascism! Fascism! Fascism!
- Fascism! Fascism! Fascism! - Ja!
Bra!
Okej.
- Kära nån. - Det kändes bra, eller hur?
Jäklar.
Jag har nåt lite extra för er.
En låt som min mamma skrev.
Den heter "Baby Jane's Closet".
Och den låter ungefär...
...så här.
Jesus.
Maria.
Barnet.
Toppen.
Tack. Tack.
- Tack. - Jättebra!
Du är bäst!
Jättebra!
Jättebra! Du regerar!
Jones.
En George Jenkins vill träffa dig.
Vem då?
George Jenkins?
Det gällde de döda ankorna i hans damm.
Har du tid med en åktur?
Vi ses utanför.
Har nån verkligen dödat hans ankor?
Ja, det är en tragedi.
Jones. Kom hit.
Kom.
Kom igen, kom igen. Kom in hit.
Kom igen.
Skynda på.
Hej, Jones.
Vill du hjälpa mig och Davis att skoja med kriminalinspektören?
Det här är polisman Manny Käng.
Han var kursetta på polisskolan.
Inspektören ska intervjua honom för jobbet som kriminalare.
Vad tycks?
Det är roligt.
Jag måste gå.
- Säkert? - Ja.
Allvarligt, vad är det med de där ankorna?
De är döda.
De där brutala inkvisitorerna såg inte andra människor som mänskliga.
Det var så de gjorde vad de gjorde.
Våldtog, brände, plundrade.
De hade nåt de kallade päronet.
De stoppade in den i fångens mun, och när de vevade upp den,
öppnade den sig och slet isär ansiktet, tänderna och käken.
Det är vad man använder ett päron till.
Sånt kan komma tillbaka, mina vänner.
Är ni redo för det?
Hur många av er skulle vilja det?
Mamma, du måste säga till mig om du vill ta en promenad.
Jag ville bara säga hej.
Hej.
Vad gör du?
Jag kom just hem från skolan...
...så jag gör läxorna just nu.
Och du?
Jag står i ett fryshus.
Varför?
Jag berättar sen.
Jag måste göra klart en uppsats, och jag behöver ett bra adjektiv.
"Knivhuggen."
Kan du bokstavera?
K-N-I-V-H-U-G-G-E-N.
Knivhuggen.
Du är så smart.
Jane!
Jag måste gå. Pappa ropar.
Hej då.
Janey.
Jag kommer, pappa.
Ja, pappa?
Du har fått ett till.
"Det är med stort nöje jag skriver för att inbjuda dig till första årskursen
"på filosofiska fakulteten, Harvard University."
Är du nöjd nu?
Vart ska du ta vägen?
Jag har läxor.
Läxor.
Skitsnack. Du är avgångselev.
Det blir... Det blir sju nu.
Hur många fler finns det?
Det finns visst två till.
Men jag vet inte än vad jag ska göra...
...så sluta fråga mig.
Jag ska vara tyst.
Ska vi gå ut och fira? Äta nåt?
Nej, jag är rätt trött. Kan vi inte beställa hämtmat eller nåt?
Visst. Kommer Martin över?
Nej, han måste jobba.
Pratar du med honom om allt det här?
Vi pratar inte mycket om det där.
Jag förstår att ni två inte pratar så mycket.
- Pappa. - Jag är pappa, du är tonåring.
Det är mitt jobb att genera dig. Okej?
Jag vill bara att du ska veta en sak.
Jag kommer aldrig att sluta bära dig, Janey.
Det kommer inte att sluta bara för att du har blivit en stor flicka.
Jag minns dagen när du föddes.
Jag var den förste du tittade på.
Jag vet, pappa.
Du kan väl börja jobba åt mig?
Och göra vad?
Precis vad du har lust med.
Vad som helst.
Att vara på universitet de kommande fyra åren...
...vore ett steg bakåt för nån som du.
Du gick på röda mattan i Cannes när du var 12 år.
New Yorker publicerade dina essäer då du var 14.
Times tog in din debattartikel när du var 15.
Och jag vill inte bara att du ska börja jobba åt mig.
Du är min partner...
...helt och hållet.
Jag menar, du...
Du har alltid haft omöjliga drömmar,
och jag har hundratals miljoner att leka med.
Med dina galna idéer och min Rolodex...
...skulle vi regera världen.
Din mamma sa jämt
att du förtjänar allting.
Fast inte henne.
Det stämmer.
Fast inte henne.
Men låt inte det som hände hindra dig från
att bli den kvinna du är menad att bli.
Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig mer.
Vill du hjälpa henne?
Nej.
Världen är grym.
Vad gör du här?
Jag bara tittade förbi.
Verkligen?
Vad hade han gjort?
Vem?
Den där koreanen.
En massa skit.
Jaså?
Som vad?
Om jag måste förklara allt för dig, kommer vi aldrig härifrån.
Jag har tid.
Men inte jag.
Livet är kort.
Var bara den du är, och låt oss ta hand om resten.
Ju mindre du vet, desto enklare är det.
Det där är min dotter.
Där ute.
Gå ut och döda honom, bara.
Du.
Varför har Damian problem med dig?
Jag vet inte.
Jag frågar en gång till.
För jag var tillsagd att döda dig ikväll.
- Jag är skyldig honom pengar. - Hur mycket?
Åttatusen.
Inte mer?
Du måste skaffa fram pengarna.
Nu?
Vänta här.
Här är pengarna.
Okej.
Vi är kvitt.
Du borde få handen omsedd.
Kan jag få skjuts till sjukhuset?
Nej.
Men det ser illa ut.
Försvinn härifrån.
Behåll pengarna.
Jag tänker inte göra det här mer.
Vad är problemet?
Jag tänker inte döda nån
som är skyldig 8 000 dollar.
Han visste spelreglerna.
Men jag är färdig.
Jag förstår.
Det här jobbet passar inte för alla.
Vi kanske kan hitta nåt annat för dig att göra.
Vill du bli hallick?
Nej.
Vad kan jag ge dig?
Jag vill ha de värsta du har.
Få se din mobil.
Har du varit i Albuquerque?
Jag har nog nånting för dig.
Två stycken.
Bröder.
Vad har de gjort?
De är pornografer.
De filmar våldtäkter.
Allt du behöver veta
är vad de gör med de här oskyldiga människorna.
Okej.
Jag gör det.
Du får...
...ska vi säga 5 000 dollar.
Jag vill inte ha pengarna.
Du vill ha blodet...
...inte pengarna.
Med sån hög moralisk resning...
...hur kan jag säga nej?
Hej.
Vad ska du göra senare?
Jag åker från stan i några dagar.
Okej.
Vad är det?
Det är okej. Det kan vänta.
Okej.
Vad gör du?
Jag jagar.
Lycka till.
Har du hittat det du letar efter?
Ja. Hur är den på vägen?
Fan, den är suverän.
Det här är en femliters V8 302.
Och den här snyggingen är tillverkad i Amerika.
Den är outslitlig.
Jag tar den.
Jag ska hämta bilnycklarna.