Прокидайся, Енді.
Ендрю, любий, прокидайся.
Морі. Чому ти сів на мене верхи?
Я такий радий.
-Бо починається школа? -Ні.
Бо ти засунеш палець у дупу Пумби.
О боже, я влип.
Мене звати Ендрю Ґлауберман
На їдиші це значить «козюля».
Я 13-річний збоченець
Який помре У перший день занять у старшій школі
Можливо.
Моя єдина надія — палець у дупі
Це хороший план.
Його звати Ендрю Ґлауберман
Тю!
Він 13-річний збоченець
Який помре У перший день занять у старшій школі
Його єдина надія — палець у дупі
Пані та панове, учні старшої школи Бріджетона.
Це буде важко
Захопливо й жорстоко
Нас виривають із зони комфорту
Ми закінчили середні класи
-Це буде зовсім новий хаос -З хвилювання, болю і страху
Так, «Великий Рот» іде у старші класи
Нарешті цей день настав
Декого викинуть зі зграї Вони будуть
Налякані й самотні
Для когось це ще одна глава У безнадійному й чорному світі
Світ чорний
А дехто хоче почати заново Серед вигнанців, виродків і покидьків
Так, «Великий Рот» іде у старші класи Майбутнє почалося
Це чотири довгі роки Стресу і страху
Для сором'язливих і невпевнених
Прийми цей жах Тепер дороги назад немає
Повернутися не можна
Ми викинемо весь немодний одяг
Дев'ятий клас — це висока мода
Це жахливий шведський стіл Ми їмо одне одного
Тут буде цілком нове тло
Можливо, ми отримаємо Цицьки й бороди
Так, ми прямуємо назустріч невідомому
Ми можемо не дожити до випуску
Але діти з «Великого рота» Переходять до старших класів
Одразу після вступу
ВЕЛИКИЙ РОТ
Перший день у старших класах. Тепер наші дії мають значення.
Чув, Ендрю?
Коли ти просунеш мізинець у дірку Пумби,
це запам'ятається назавжди.
Мушу сказати, це жахливий план.
-У мене немає вибору, Джессі. -Ого.
Щоб урятуватися,
я мушу повільно засунути пальчик у пряму кишку іншого школяра.
Іншого вибору немає.
Чому б не перепросити Тімон за те, що торкався її цицьок?
Перепросити? Чому? Я ненавмисне.
Це не означає, що ти невинен.
Іноді люди просто хочуть почути вибачення.
Ні. Вибачення для виродків і соціалістів.
Годі цитувати твого…
Я ніколи не перестану цитувати рекламні слогани мого тата!
Міссі? Що у тебе там?
Ти запізнишся до школи у перший день.
Що з тобою?
Мені погано.
-Сьогодні я не зможу піти до школи. -Що сталося?
Тільки не дивіться в унітаз, будь ласка. Заради вашого добра.
Нещастя! Криваві какулі?
Чорт забирай!
Жаху, це працює. Червоний сік і замінник шоколаду їх обдурили.
Так, тобі пощастило, що твої батьки — ідіоти.
Я подзвоню в школу.
Ні, Моніко, чекай.
Я скликаю надзвичайну раду батьків.
Раду скликано.
Гадаю, Міссі нас дурить.
Я відчуваю запах восьми різних овочів і замінника шоколаду в унітазі.
Але Міссі любить школу.
Вона плакала, коли ми розповідали їй, що таке літні канікули.
Але вона зараз у старших класах. Ми її вже не контролюємо.
Сайрусе, цього не станеться.
Це вже почалося.
Спочатку бреше, потім втече з дому.
Далі нанюхається кокаїну
і підставить дупу своєму коханцеві в «буґатті».
-«Буґатті»? -Заради ще однієї дози.
Що нам робити, Сайрусе?
Дізнатися правду, чорт забирай.
Міссі, якщо ти така хвора, треба сходити до лікаря.
Старайся, Міссі. Слухайся мене, або тебе відправлять до школи.
Звісно, до лікаря,
бо я дуже хвора.
Так, я хвилююся за тебе
через ту велику криваву какулю.
Так, мені було боляче, коли вона вийшла з дупи.
О, не сумніваюся,
бо вона була така кривава й велика.
АКАДЕМІЯ «БРУКІВКА» ДІМ БОЙОВИХ САЛАТІВ НІСУАЗ
Нервуватися — нормально, Нікі.
Це нова школа, з багатими, привабливими дітьми.
Я не нервуюся, мамо. Займайся своїми справами.
Гаразд, перший день у школі.
Чекай, де Ендрю, Джессі та син мами Джея, Джей?
Їх тут немає, бо я йду в нову школу без них.
Боже. Ти тут нікого не знаєш. Ти, мабуть, нервуєшся.
Я не нервуюся. Я знаю Данні, тож… Ось вона.
Привіт, дівчинко!
Безумство першого дня, так?
Так. Привіт, Ніку.
То про що ви тут розмовляли? Що у вас тут? Що у вас там?
У Тревіса на вихідних була вечірка біля басейну.
Вечірка біля басейну. Чудово.
Знаєш, що було б круто?
Наповнити басейн «Спрайтом».
-Так? -Так.
Його можна пити, а також пити або….
-Так. Можна пити з басейна. -О боже.
Ніку, це дуже незручно, але ми більше не можемо спілкуватися.
Гаразд.
Просто наш дивний поцілунок, а ще Тревіс…
-Так. -…басейн зі «Спрайтом».
Басейн зі «Спрайтом» — то була дурість. Тепер я розумію.
Так, вибач. Мені 15,
і я не знаю, як це робити, тож бувай.
Чорт.
СЬОГОДНІ ПОБИТТЯ НА ПАРКІНГУ
Народ, Пумба може бути де завгодно.
Хай що станеться, не відходьте від мене.
Привіт, Джесс. Іди сюди.
-Привіт, Ліє! -Мене покинули!
Правильно. Тусуйся з популярними дівчатами.
Ми скоро отримаємо багато членів.
Гарний одяг, Джессі. Це «Зара»?
Боже, ні. Я не купую швидку моду через дитячу працю та зміну клімату.
-Облом. -У когось паперова соломинка в дупі.
-Буквально. -О ні! Ти несимпатична.
Я така яка є.
Не будь такою. Це відстій.
-Привіт, Джесс. -Привіт, Лулу.
Стривай.
Хіба Лулу тебе не ображала?
Ображала, але…
У неї просто немає сил.
Вона весь час під кайфом і навіть не голить кущі.
Боже, ми зрозуміли. Хочеш поговорити про політику. Пофіг.
Гей! Ендрю Ґлауберман!
-Чорт. -Хочеш перший удар
у твою гівняну пику чи в маленьку піську?
Гадаю, в піську? Я не знаю.
-Побий його, любий! -Надери йому дупу!
Зараз.
Час засунути пальчик у його штучку.
Спробую.
Хашем, не підведи мене.
Пумба! Відпусти його.
Дякую, дорослий.
Убивайте одне одного після занять,
коли всі вчителі поїдуть з паркінгу.
-Що? -О 15:05
я вб'ю тебе і покладу твою тушу біля ліжка твоєї мами.
-Бувай, козюля. -Ого, він говорить на їдіші.
Ой вей із мир.
Я її оглянув і не знайшов жодних проблем.
Але біль, докторе.
Я просто скажу те, що ми всі думаємо.
Це рак!
Ти куриш, так?
Ні. Міссі навіть не їсть копчену індичку.
Наскільки нам відомо.
У вас є страховка, я маю заплатити за новеньке надувне джакузі.
-Почнемо вечірку. -Що?
Аналізи крові, КТ, МРТ, колоноскопія тощо.
Невже все це необхідно?
Ти справді хвора, так, Міссі?
Ну, так.
Ти готова поклястися на мізинчиках?
Я не можу.
У нашому світському домі клятва на мізинчиках священна.
Ти повинна, інакше тебе змусять ходити до школи.
Тож слухай мене.
Гаразд, я тебе послухаю.
Дай мені свій товстий мізинець, старий.
Фреде і Вілмо, Сонні і Шер,
це моя клятва на мізинчиках.
ПОБИТТЯ 15:05 — ПАРКІНГ
Гаразд, він — десятка,
але в нього Samsung Galaxy.
Фу, це шість. Я не можу отримувати зелені повідомлення.
-Ти що, мій тато? -Саме так.
Ці дівчата такі нудні.
Так, Лія крута, але її подруги — відстій.
Але тепер це моя група?
У Метью є кві-чой, у Джея — мешканці підвалу.
А Лола сидить за столиком «Мачо і ботан»?
Гаразд, а якщо вона десятка, але їй не подобається Біллі Джоел?
-Два. -Нуль.
Вона схожа на міську сучку.
Це більше схоже на мій вайб.
-Курці травки? -Лулу та її друзі.
Не знаю, компанія Лоли досить молода і стильна.
Гей, Лоло, скажи як підліток підлітку,
чому ми з дружиною не займалися сексом з Великодня?
Як я до цього дійшов? Де моє життя пішло не так?
Яка різниця? Як нам вибратися з цієї халепи, поки тобі не набили дупу?
Багато неправильних виборів. Збочені помилки.
Тепер мені не відсмокчуть у Тоскані.
Не смій так казати!
О боже. Мене зараз знудить.
Тепер мені краще, бо…
Ендрю. Коли ти з'їв дорослу людину?
Якої холери?
Хто в біса цей чувак?
Я — це ти, з майбутнього.
Боже, я жахливо виглядаю в майбутньому.
Ні, не ти.
Я — це він.
Фу. Яке полегшення, так, Ендрю?
ПОБИТТЯ ШКОЛА БРІДЖЕТОНА
Боже, Треве.
Я такий невдаха.
До нової школи важко звикнути, так?
Пробачте, а ви хто?
Я бібліотекарка, любий.
Міс Корнгілл.
Я побачила, що ти сидиш тут сам,
такий ніжний, такий сумний.
Так, перший день був важкий.
Я знаю, дорогенький.
Іди зі мною. У мене є місце для тебе.
-Справді? -Візьми мою тремтячу крижану руку
і відчуй, яка тонка, як папір, моя шкіра.
-Гаразд. -Я на препаратах для розрідження крові.
Не віриш? Ось тут, на лівій нозі.
Бородавка, схожа на…
Молодого Тома Колічіо.
Це я, Морі. Це точно я.
То чому ти тут?
-Через це. -Боже.
Сьогодні о 15:09
той хлопець, Пумба,
зламав цей палець, напруживши сфінктер.
Мій пальчик? Своїм сфінктером?
Замовкни і слухай далі!
Це запустить катастрофічний ланцюг подій,
які назавжди зруйнують наше і без того гниле життя.
-Але зі мною все гаразд, так? -Слухай.
Ти станеш вигнанцем, відомим як «Смердючий пальчик».
Боже.
Ти бідний, нелюбий
80-річний незайманий тип.
Ні!
Чому ти не повернувся туди, де я ще не схопив Тімон за цицьки?
До того, як моє життя було зруйноване?
Може, тому що я ідіот?
Ну звісно. Бо ти — це я.
Дідько! Мені треба повернутися назад.
Ця чортова машина часу.
Чекай, я теж хочу.
Відійди від мене!
Та ну! Шістдесят вісім доларів у «Костко оптикал», зламані.
Я щойно вийшов із самого себе.
Якого біса? Ти — це я?
Відійди, йолопе!
Як круто.
Фу! Чортів збоченець.
Гей! Забери свої руки від цицьок моєї дівчини.
-Ми це зробили! -Так!
Тепер він уб'є Лампа замість мене.
Ми виправили історію.
Ми могли піти куди завгодно в часі, і ми це зробили.
Ні, навряд. Мій пальчик мав би відрости.
То ми нічого не змінили?
Мабуть, це не та мить, коли моє життя пішло шкереберть.
-Авжеж. Ти запізнився. -Чорт.
Наше життя пішло шкереберть, коли…
Ну що ж, потру свою морквинку перед Зайде.
-Мертвий Зайде! -Хто ви всі такі?
-Ми — це ти. -З майбутнього.
О, ось що це таке.
Це як наукова фантастика про подорожі в часі з кількома Ендрю.
Я подумав: «А що далі?» Дуже круто. Цікаво.
Гей, як справи, курці травки?
У когось є зелень для мами?
-Вибач, ти «мама»? -Так, у цьому сценарії я мама.
-Так. -Гаразд, мамо.
Дякую. Перший день був важким.
-Так, школа — відстій. -Усі ідіоти.
Вчитель біології каже, що глобальне потепління — це випадковість.
Ой.
Мабуть, він і в чисте вугілля вірить.
Як каже мій друг Камю: «Люди — відстій».
Боже, Конні. Друг Камю — справжній хлопець мрії.
І такий самий лузер, як ти.
Чому ти тоді тусувалася з тими дурними дівчатами?
Ти маєш відпочивати з нами.
-Справді? -Так.
-Правильно. -Тобі потрібна лише армійська куртка.
Виглядає круто, так?
Думаєш, солдат, який носив її до тебе, мертвий?
-Я не хочу про це думати. -Так, забудьмо про нього.
На жаль, друзі,
мій бухгалтер буде незадоволений, дізнавшись, що ти здорова.
Справді? Це дивно, бо біль такий сильний.
Ого.
Дзвоніть Сесілю Б. Де Міллю,
бо ми знайшли нову Віолу Девіс.
-Що ти маєш на увазі? -Годі вже цієї дурні, вартої «Оскара».
Зізнайся! Ти зовсім не хвора.
Сайрусе!
Не поступайся, Міссі. Слухай мене.
Тату, прошу.
Ти нахабний підліток
і збрехала, щоб не піти до школи, бо вважаєш себе крутою.
Я не крута.
-Зізнайся! Ти збрехала. -Ні.
-Ти насміялася з клятви на мізинчиках. -Тату.
Тримайся.
Гаразд! Я збрехала, ясно?
Але не тому що я нахабний підліток.
Просто я боюся старших класів, тату.
Ні! Що ти робиш?
О, Міссі.
Я боюся бути маленькою рибкою у великому ставку,
наповненому м'ясоїдними бактеріями.
-Боже, Міссі. Я теж боюся. -Справді?
Так. Я боюся тебе втратити.
Я не хочу, щоб ти пішла у велику школу,
де ти швидко виростеш і забудеш нас.
-Я ніколи не забуду тебе, тату. -Ні!
Мені шкода, Міссі.
Мені теж.
Ненавиджу, коли дітям стає краще.
Це руйнує всю мою роботу.
Міс Корнгілл, що це?
Це Клуб сумних хлопців.
Привітайтеся, дорогенькі.
-Привіт. -Міс Корнгілл, моє місце знову мокре.
Не зараз, Майроне! Ідіть сюди, хлопці.
Нагодуйте мене фісташками і розчешіть моє довге волосся.
-Я вас нагодую. -Я вас розчешу.
Боже, Ріку, я такий, як ці діти?
Я такий сумний і жалюгідний?
Коло довіри? Чудово.
Міс Корнгілл, у мене алергія на горіхи, я не можу годувати вас фісташками.
Добре, ти можеш зішкребти мені мозолі на ногах, Ендрю.
Ендрю? Так звали мого найкращого друга в середніх класах.
Круто. Мого найкращого друга звали Едгар Рамос. Це твоє ім'я?
Ні, але схоже. Я Нік Берч.
«Аншанте», Ніку. Тобто «привіт».
-Я не француз і не розумник. -Я теж.
Діти, ідіть сюди.
На моїх ногах багато відмерлої шкіри.
-Фу. -Який жах.
-Чекайте. -Чекайте.
Чому ви думаєте,
що моє життя саме зараз пішло шкереберть?
Ти мастурбував перед покійним дідусем.
На його захист скажу, що його збудила кузина.
Яка різниця? Мій палець і досі зламаний дупою.
Боже, треба повернутися ще далі.
-Не витягуйте Ларса з візка! -Вставай!
Це зруйнує наше життя.
Гаразд. Але ми згодні, що він може ходити?
-Авжеж. -Він шахрай.
Він і бігати може.
Я маю підняти руку і сказати, що я з вами не згоден.
Чорт. Пальця немає.
Припини.
-Ти на людях. -Це ж «Тролі 2: Світове турне».
Берися за член!
-Не дрочи в купальник Лії. -Це права рука, так?
-Чорт. -Як далеко ми маємо повернутися?
Замовкніть, хлопці.
Треба повернутися до самого початку.
Динозавр Ендрю?
Ні, чорт забирай.
Той доленосний день, який усе змінив.
О боже, відчуття неймовірні.
Здається, я винайшов
щось нове й веселе.
Я розбагатію!
-Чекай! -Не кінчай, дурню.
-Припини! -Якого біса?
Я думав, щось вийде з мого члена.
Чорт. Пальця немає!
Чорт забирай!
Ми не зрозуміємо, коли все пішло не так.
Усі ви, Ендрю з минулого, підвели мене.
Ви зіпсували моє життя.
А моє життя?
Мені 80 років,
а мій пеніс ніколи не знав жару жінки.
-Іди в дупу, стариган. -Збоченець!
-Я відмовляюся за це платити. -Годі! Замовкніть усі!
Хіба ви не розумієте, Ендрю?
Не має значення, коли ваше життя перетворилося на лайно
чи хто винен,
важливо те, що робити зараз,
у цю мить.
Морі, гадаю, ти маєш рацію.
Я знаю, що маю рацію.
Давайте всі витягнемо члени і влаштуємо
групову дрочку
з одного, двох, трьох, чотирьох, п'яти, шести, семи, восьми Ендрю.
Що? Ні, не це. Хлопці, сховайте їх.
-Пішов ти. -Сховайте їх.
Я мав на увазі, що не можу змінити минуле,
тому маю повернутися до сьогодення і вчинити правильно:
перепросити Тімон.
Мені більше подобається моя ідея.
Ну ж бо, літній я, ходімо все виправляти.
Я особисто залишуся тут,
де б ми не були, і подрочу в групі.
-Так. -Спробуймо.
Боже. Мабуть, я не заслуговую на палець.
Час вчинити правильно.
Джессі, що за куртка?
Подобається? Вона з війни в Іраку.
Моєї найменш улюбленої. Вибачте.
Чому війна в Іраку здається такою смішною?
Боже мій. Джессі, ти під кайфом?
-Ти що, її мати? -Ні, я лише дбаю про подругу.
-Чорт. Вони сваряться через тебе, Джессі. -Ого.
-Чорт. -Вибирай команду.
Ти з планокурами чи з сучками?
-Ліє? -Так?
Це старші класи, і зараз усе має значення,
тож я маю зробити правильний вибір…
Гаразд.
…і курити траву щодня.
Ти серйозно?
-Так, мамо. -Чорт.
Ходімо, Джессі, покуримо в моїй «мазді».
Врум-врум, вилупки.
15:05
Зараз 15:05, час запланованої бійки.
До бою!
Думка про те, що Ендрю зараз поб'ють,
ламає мені кайф.
Так, я боюся засміятися чи сказати: «Мені подобається».
Усе гаразд, друзі.
Хоча сьогодні я можу загинути,
я зустрінуся з убивцею віч-на-віч.
Біжи, Ендрю.
Ні, я маю це зробити.
Гаразд, народ.
Готові побачити, як помре виродок, що мацає цицьки?
-Так, Пумба! -Убий!
Ендрю, я встиг.
Я подумав, якщо це справді кінець, я маю бути тут.
Дякую, Морі. Я люблю тебе.
Чудово, друже.
-Поцілуй мене на удачу. -Мені не потрібна удача.
Мені потрібен твій твердий язик у роті.
Пумбо, перш ніж ти мене вб'єш, я маю дещо сказати.
Так? Просиш помилування, малий слинько?
Я хочу поговорити не з тобою, а з Тімон.
-Що? -Тімон, вибач мені.
Я торкнувся тебе випадково,
але ти все одно постраждала,
і мені дуже шкода.
Ого, дякую. Це для мене важливо.
Чорт забирай. Ти молодець.
Розумієте, я зазирнув усередину себе і зрозумів, що найважливіше…
-Так! Супер! -Уяви, що моя рука — член, і відсмокчи її.
Так, Ендрю. Смокчи.
ПОСЛУГИ ПАРКУВАЛЬНИКА $15
Так.
Це божевілля, так?
Гадаю, ця нога мертва.
Вона холодна.
-А моя гаряча. -Що тут відбувається?
Діти? Ви забуваєтеся. У Клубі сумних хлопців не регочуть.
Тепер, коли ми знайшли одне одного,
я не впевнений, що ми сумні хлопці.
Може, мене й нудить, але я не сумний. Ходімо звідси?
Гаразд.
Міс Корнгілл, виявляється, ми щасливі хлопці.
-Навіть горді хлопці. -Про це не треба.
-Так. Вибач. Нам треба йти. -Так.
Як ти смієш? Сумні хлопці не можуть піти!
Це правда.
Ви повернетеся.
Клянуся своєю холодною ногою,
ви повернетеся!
-Ендрю? -Ти живий?
Що сталося? Мої вибачення прийняли?
Ні. Ти обісрався.
Насрав у штани.
Прибиральник мив тебе зі шлангу. Усі знімали на відео.
Але ти вибачився перед Тімон, і це добре.
Так. Отже, мене тепер люблять?
Тебе ненавидять трохи менше.
Справді? Це добре, це багато для мене значить.
І в літнього Ендрю тепер є палець.
Дякую, Ендрю.
Тепер я можу витягти солоний огірок з банки.
-Витягай огірок, майбутній Ендрю. -Треба відвезти його в лікарню.
Я пишаюся тобою, друже.
Віднині я житиму теперішнім
і відповідатиму за свої вчинки.
До речі про твої вчинки,
дрочка в колі швидко вийшла з-під контролю.
Ну авжеж. Розкажи докладніше.
Скажімо так, тепер ти сам собі дідусь.
Мазаль тов.
-Міссі. -Так?
Ми розуміємо, що тобі страшно, але ти повинна піти до школи.
-Не думаю, що зможу. -А якщо ми спробуємо домашнє навчання?
-Справді? -Сайрусе!
Від державних шкіл жодної користі. Так?
Згодна. Тестування упереджене, фінансування мало,
на школу може наступити кайдзю.
Кайдзю?
-Велетенський монстр. Ґодзілла, Моніко. -Так!
До того ж, у неї вдома два професори.
Ти доцент, Сайрусе.
А як же соціалізація? Її друзі?
Ми будемо її друзями.
Моніко, вона так швидко росте.
Я сумую за її милим комбінезоном і пов'язкою.
Я теж.
-Будь ласка? -Гадаю, це спрацює. Тимчасово.
Так! Тимчасово, назавжди, як скажеш.
Вирішено. Міссі, ти навчаєшся вдома.
Справді? Дякую, тату.
Дякую, тату.
Я теж так сказала, побачивши Віллема Дефо голим у примірювальній.
Моно! Ти повернулася!
І ти виглядаєш набагато щасливішою, люба.
Я буду вчитися вдома.
Що? Ти залишишся вдома без хлопців та інших дітей?
Я про це не подумала.
Чорт забирай, хто тепер тебе трахне пальцями?
Кур'єр з Amazon?
Боже. У нас нуль хімії.
Ніку, ти не повіриш, що сьогодні сталося у безплатній школі.
Чорт, твоє обличчя.
Я виблював себе майбутнього,
він сказав: «Не суй пальця в дупу».
Потім ми виблювали інших Ендрю, була велика дрочка в колі…
Гаразд. Тепер я готовий перекусити.
Хто це в біса такий?
О, Ендрю,
це мій новий друг з академії «Бруківка», його теж звати Ендрю.
Я чув, тебе звати Ендрю.
-Так мене називає мама. -Здається, вона стара сучка.
-Хлопці, будь ласка. -Не втручайся.
Інший Ендрю, від імені всіх я тобі кажу:
«Вшивайся звідси».
Мені тут досить комфортно.
Я щойно посрав у туалеті твого друга.
Ой, та ну. Я там срав сто разів. Подзвони, коли заб'єш унітаз.
Дзинь-дзинь. Уже забив.
Чорт забирай, а він молодець.
І він щосекунди буде з Ніком.
Він вкраде мого друга.
Можливо. Доведеться почекати, що буде в наступному сезоні.
Що? Це кінець сезону?
-Так. -Ні!
Не треба титрів. Я хочу знати, що буде далі.
Мені доведеться чекати цілий рік, щоб дізнатися?
Ми щойно перейшли у дев'ятий клас.
Чорт забирай. Це якась хрінь.
До біса це лайно. Джон Малейні, продюсер-консультант?
Ого, мабуть, у нього чудові агенти.
Ми знімаємо по десять серій на рік? Якого біса?
Мій друг працював над «Реймондом». У них було 22.
Пішли ви. Це лайно собаче.
Це не може так закінчитися. Ні.
Не вмикайте інший серіал.
Не вмикайте «Озарк».
До біса всіх інших. До біса це. Чорт!
Пішли ви всі!
Переклад субтитрів: Лідія Волоконецька