Du väntar i trettio år på kvinnan du älskar,
och äntligen får du henne. Men hon glider dig ur händerna.
Jag kan hjälpa henne.
TIDIGARE I "CASTLE ROCK":
- Passar Marrett bebisen? - Wendell är femton, mamma.
Jag vill att Wendell ska komma ihåg henne.
Han kunde ta en buss.
Du känner skuld över din mamma,
din far och din son, som knappt har en far.
Ditt högeröra tjuter. Så högt att du knappt kan tänka.
Lyssnar ni på hög musik i hörlurar? Det kan vara vanlig tinnitus.
- Hör ni det nu? - Det kommer och går.
Henry?
"Se, jag säger nu en hemlighet.
"Vi ska inte alla insomna, men vi ska alla förvandlas.
"I ett nu, på ett ögonblick, vid den sista basunens ljud.
"Ty basunen skall ljuda och de döda skall uppstå odödliga
"och vi skall förvandlas.
"Ty detta förgängliga måste kläs i oförgänglighet
"och detta dödliga måste kläs i odödlighet.
"Men när detta förgängliga har klätts i oförgänglighet
"och detta dödliga har klätts i odödlighet
"då skall det ord fullbordas som står skrivet.
"Döden... är uppslukad och segern vunnen."
Herren, vi överlämnar nu
återigen detta
kärl... åt jorden.
Matthew, var du än är så ska våra hjärtan besöka dig här.
Vill ni säga nåt?
Hej då, pappa.
De sålde den. Till en bilskrot nere i Syracuse.
- Då åker du till Syracuse. - Jag måste hämta Ruth på sjukhuset.
Varför behöver vi den? Hur ska den hjälpa henne?
Jag kan inte förklara det på ett sätt du förstår.
Försök, för helvete!
Tiden är hennes fiende, sheriffen.
Ytterdörren är öppen.
Jag läste precis upp en lista med ord som jag bad er upprepa.
Kan ni upprepa dem nu? I valfri följd.
Mrs Deaver?
Hör på, när vi är klara här behöver jag göra en sak.
Och när jag är tillbaka ska ingen av oss åka nånstans.
Vi ska se till att du blir som ny igen.
Jag behöver bara ett system.
- Wendell... - Hej.
- Hej, grabben. - Vänta, jag är på nivå fyra.
Tog golfaffischerna slut?
Grant Fuhr är tidernas största svarta hockeyspelare.
Jag uppskattar att du kom hit. Det betyder mycket.
Är det där ett VR-spel?
Destiny är AR. VR är med glasögon.
Det kommer att betyda mycket för din farmor att du är här.
Hon tar sig inte till Boston längre.
Det måste vara ett släktdrag.
Wendell.
- Förlåt - Kom nu!
Mamma?
- Jag plockade upp en liftare. - Kom hit och ge mig en kram!
Se på dig!
Jag fixar lite lunch, så kan ni två prata.
- Med löptid på ett år blir det 2 250. - Okej, när jag kan ta en titt på den?
- Jag kan visa er lokalen i morgon. - Har folk evakuerats?
Nej, det har inte varit tal om nån evakuering.
Det är bara lite rök.
Jag googlade Prospect Street i Castle Rock.
Det verkar ha inträffat en del hemskheter i det kvarteret.
Är det ett säkert område för barn?
Hallå?
"Döden är uppslukad och segern vunnen." Tungt.
Mamma, jag ordnar lunchen. Du borde vila.
Var du inte ensam där? Varför tryckte de upp program?
Kyrkan tryckte dem. De har en del att återvinna nu.
- Allvarligt, mamma. Kalkonmackor. - Se till att han får en dubbel, då.
Om du vill bli astronaut behöver du kött på benen.
Nej, det var länge sen. Nuförtiden är det grafisk formgivning som gäller.
Jag kunde ha svurit på att vi begravde honom i den kostymen.
- Vem då? - Din far.
- Vem är det där? - Min klient.
Han bor i...
Hallå? Kan jag få tala med nån vid intagningen?
Hej.
- Ska du inte cykla på bakhjulet? - Nja, pappa...
Du kan bli näste Evel Knievel.
Kom fram nu, Henry!
Vad gör du?
Krakatau exploderar! Ett eldsprutande monster från dess innanmäte...
Vinka till oss, Godzilla!
Kom nu.
- Åt vilket håll tror du att det är? - Jag vet inte.
Vi följer dem som lyssnar mer än de pratar. Fortsätt gå nu.
Ignorera vinden, ignorera ljudet av dina fotsteg.
Jag har ringt runt. Jag har goda nyheter.
JUNIPER HILL PSYKIATRISKT SJUKHUS
Det är ett bra ställe. Bättre än det brukade vara.
De kommer att hjälpa dig att hitta tillbaka till dig själv.
- Mr Deaver? - Ja.
Det här är... Ja, här är han.
Herregud!
Det är andra gången den här veckan.
Oroa er inte, vi tar hand om honom.
Hej. Förlåt, jag hade ett ärende.
- Försök att sova nu. - Du var väl sex,
- när du blev adopterad? - Fem.
Varför fick de inga egna barn?
De försökte. De förlorade ett barn
under förlossningen. De vågade väl inte försöka igen.
Hurdana var de? Dina riktiga föräldrar.
Farmor och farfar är mina riktiga föräldrar.
Vi ses i morgon.
- Mamma'? - Kom bara in, för Guds skull.
Har du tagit medicinen? Vill du ha lite vatten?
Nej, jag har svalt dem utan vatten i flera decennier nu.
- Får jag fråga en sak? - Javisst
Vad gjorde pappa och jag när vi gick ut i skogen?
Du vet, ni tältade, fiskade,
jagade and när det var säsong. Jag fick förstås lära honom hälften.
Pratade han nånsin om att han hörde ljud där ute?
- Vem då? - Pappa.
Hur ska jag veta om...
Hur ska jag veta det? Fråga din far.
Den här gången måste vi verkligen försöka, min son.
Visa vägen. Hör du?
Hördu?
- Är Molly här? - På baksidan.
Såg du nånsin oss gå ut i skogen? Vid konstiga tider? Mitt i natten?
Kanske ett par gånger.
Jag...
Jag försöker bara förstå varför han drog med mig ut dit,
och varför jag inte minns nåt.
Och varför jag har...
- Hör du nånsin nåt? - Nej, men jag vet att du gör det.
På videobanden... Det låter som om han hade förlorat förståndet.
Du avskydde honom, Henry.
- Sa jag det? - Det behövde du inte göra.
Jag var där.
I skogen, kvällen då du försvann.
- Var du i skogen? - Nej, jag...
Du var i skogen. Och jag var en del av dig, och du en del av mig.
- Vi var samma person. - Vad fan hände, då?
Jag vet inte. Jag vet bara vad du kände.
- Du var rädd, och sen... - Vad då?
Lättad.
- För att jag trodde att han var död? - Jag vet inte. Antagligen.
- Inser du vad det är du säger? - Du ville att han skulle dö.
Därför gick jag till dina föräldrars rum...
- När då? - Jag vet inte hur jag tog mig in.
Det var som en dröm. Som din dröm.
Och ett tag lyckades jag intala mig att det aldrig hände,
men det hände verkligen.
Han låg där. Jag drog ur slangen.
Han såg på mig när han dog.
Vad är det för fel på dig? Han dog av sina skador.
Nej, han dog på grund av mig. För att det var det du ville.
- Dödade du honom för min skull? - Vi gjorde det tillsammans.
När jag såg ner på min hand var det som att se din hand.
Du gjorde det genom mig.
Du... är helt jävla galen.
Ytterdörren är öppen.
Hörni, jag behöver ordna med en jobbgrej.
- Klarar ni er ett par timmar? - Ja, det är lugnt.
Ytterdörren är öppen.
Varför saknas det så många pjäser?
Farmor? Du får väl inte en stroke nu?
Om jag berättar en sak för dig, kan du hålla tyst om det då?
Absolut.
Vi har suttit här tidigare. Vi har haft det här samtalet.
Och vi kommer att sitta här igen.
Förr hade livet en riktning: framåt.
Som ett sånt förarlöst tåg de har på flygplatsen.
Men jag lyckades kliva av.
Det är som om jag precis har kommit hem med din far
från fosterhemmet. Han var hälften så stor som du.
Och nu sitter du här.
Såvitt jag vet står min far här utanför och vattnar rosorna.
Han är yngre än jag. Och jag vet aldrig när jag får mitt nästa anfall.
En neurolog sa till mig: "Hitta en överlevnadsstrategi."
Och det har jag gjort. En för varje rum i huset.
Jag kan gå vilse i det förflutna.
Det här är mina brödsmulor.
Om jag skulle hitta en schackpjäs i frysen,
så vet jag att det är nu, inte då.
Då hittar jag ut ur skogen.
Fan!
Övriga nyheter: Åtta anställda och sex patienter tros ha omkommit
i samband med en brand på ett psykiatriskt sjukhus i Maine.
I tumultet rymde fyra patienter från Juniper Hills psykiatriska sjukhus
och är att betrakta som farliga för sig själva och omgivningen.
Här har vi den.
Hördu, en god vän dog i bilen. Jag behöver ta tillbaka den.
De ska till Fat Tony. Han skiter i din vän.
Du får 200 för den. Vi säger 500.
Är du döv, din jävel? Kliv av mitt släp!
Kvinnan jag älskar är sjuk. Och jag tänker hjälpa henne.
Den här skrothögen är min nu.
Fan!
Bakdörren är öppen.
Hördu, lugn. Lugn.
- Willie är lättskrämd. - Willie?
Du är Willie. Vem är du?
Odin Branch.
Willie är min tolk. Min skyddsling.
Jag kan läsa läppar om du talar tydligt nog.
Ni var på kyrkogården. Bägge två.
Helt ärligt,
förvånade det mig att du inte begravde din far här.
Det här... Det här var hans kyrka.
Kände du min far?
Mycket väl. Vi delade vissa intressen.
Andlighet, filosofi, fysik,
akustik.
- Vad gör ni här ute? - Vi är här för att lyssna, som du.
Och även för att korrigera Willie.
Vad lyssnar ni efter?
Din far kallade det...
Guds röst.
- Slå dig ner. - Jag står bra här.
De flesta hör det inte alls.
Somliga hör det en gång, men aldrig mer.
Ett fåtal tursamma hör det ständigt. De bedövas nästan av det.
Tursamma?
Och det förekommer även geografiska variationer, så klart.
Vissa platser är tysta,
medan andra är högljudda.
Säger du...
Säger du att min pappa trodde sig kunna höra Gud... här ute?
Under en tid. De Gamla kallade det sfärernas musik.
Jag har så klart en mer vetenskaplig syn
på schismats natur. Det är vad vi kallar det.
Så du tror inte att Gud talar till dig?
Henry, jag innehar högre examina i bio-och psykoakustik.
Min bästa gissning är att schismat är en form av nanometrisk turbulens
som orsakas av koplanära, parallella kvantmanifestationer.
Andra dimensioner av här och nu.
Alla potentiella historiska förlopp. Alla potentiella nu.
Schismat är ljudet av universum som försöker få dem att samexistera.
Jag... Jag bör nog gå nu.
Henry!
Vissa lyssnare hör schismat som en tjutande ton i örat.
Har du upplevt det, Henry? En tjutande ton i örat?
Ljuden kan komma och försvinna.
Men schismat är evigt. Evigt och allestädes närvarande.
Det utgör grunden för all rumtid.
Men det hörs högre nu, Henry.
Vi har inte registrerat dessa nivåer på... flera decennier.
Problemet är att oavsett hur hög signalen är,
så dränks världen i brus.
Avledande ljudförnimmelser.
Så även de som har turen att höra schismat måste amplifiera.
Och de mest hängivna bland oss gör naturligtvis mer än så.
Vad menar du?
När signalen senast var så stark,
började din far rita på en särskild konstruktion.
- Min far var präst. - I högsta grad.
Han jämförde det med anvisningarna Noa fick av Gud.
Han kallade den "Filtret".
Han fick ju så klart aldrig chansen att konstruera den,
men tur nog fick jag det.
Det är en ekofri kammare
som har försetts med vissa modifieringar.
Kilarna är tillverkade av polyuretanskum med låg densitet.
Formen ger optimal akustisk impedans för ljudvågor.
Inuti den här kammaren råder fullständig tystnad.
Det är kanske den enda helt tysta platsen på jorden.
Allt brus... tvättas bort,
- och det som återstår är... - Schismat.
Du sa ju att jag redan hör det.
Det du hör nu är bara ekon.
Inne i Filtret hör du sanningen.
Sanningen är högre. Tro mig.
- Kliv in och hör själv. - Jag tänker inte gå in dit.
Det är ditt val.
Jag förstår.
Men du lider så mycket, Henry.
Jag iakttog dig på kyrkogården. Du söker
efter svaret på vem du är,
och varför du återvände hem.
- Har du barn, Henry? - En pojke.
Känner han dig? Ditt riktiga jag?
Hur kan han göra det om du själv inte gör det?
De flesta människorna ser aldrig ljuset.
För ljuset är inte nåt man ser.
Schismat är det enda jag hör nu.
Därför gjorde jag det. Därför korrigerade jag mig själv.
Och efter i kväll ska även Willie korrigeras.
- Gjorde du dig själv döv? - Inte döv. Perfekt.
Hör du det nu?
Hör du det?
Henry, vart tog du vägen?
Jag hittade Lincolnjäveln.
Bilen levereras i morgon bitti. Vad gör vi då?
Den ska bli ett monument.
Va?
- För fängelsedirektör Lacy. - Vad i helvete snackar du om?
För alla som hjälpte till att placera mig i den där buren.
Du sa att du skulle hjälpa henne. Varför sa du det?
Herrejävlar... Var är Ruth?
Varför lämnade du mig i bakluckan?
Ruthie!
Ruth!
Henry! Ruthie?
Henry?
Ruth!
Ruthie?
Undertexter: Joakim Troué
Swedish