Manoa ga deg dette før han døde, sant?
-Hvorfor deg? -Jeg aner ikke.
Greit. Takk.
Jennifers mor har bekreftet beskrivelsen av BH-en.
Send den til laben med en gang.
Det er nok her Jennifer ble drept.
Manoa fant henne og begravde henne lenger nede.
Ellers hadde vi aldri funnet henne.
Eller det.
-Philippe! -Ja?
Samle alle sammen.
-Vi starter et nytt søk. -Alle.
Kom igjen!
VI fortsetter søket, vi starter fra der vi fant Mayas ting.
Og...
-Går det bra? -Ja.
Del dere opp i to grupper, som før.
Vi går.
Jeg identifiserte denne på grunn av skruen i beinet.
Melania Krutz, videregåendeeleven som forsvant for ti år siden.
Og denne? Campingturisten fra Brussel?
Nei, DNA-et matcher ikke,
og ikke karbondateringen.
Skjelettet har vært der i minst 20 år, kanskje 30.
Ser du formen på bekkenet?
Hun var med barn.
Er du sikker?
Fant dere Maya?
Nei, ikke ennå.
Hva er det?
Et av skjelettene dere fant
hørte til... en ung kvinne.
Patologen tror kroppen har vært der i over 20 år.
Og at hun var med barn.
Jeg vil DNA-teste deg.
Jeg tror det kan være moren din.
Det var derfor Manoa lagde utskjæringen.
For å fortelle hvem hun var.
Han visste hun var moren min.
Tror du han så hva som skjedde?
Vi må først få DNA-matchen, enig?
Det er ikke noe riktig svar.
Om det er moren min, er det for sent.
Og hvis ikke, har jeg ingenting.
Det første skjelettet er definitivt Melanie Krutz,
en videregåendeelev som forsvant den 22. mars 2006
på vei hjem fra fest.
Vi vet ikke hvor Louise Martin er, campingturisten fra Brussel,
som forsvant 7. september 2005.
Og vi vet ikke hvem denne kvinnen er.
Alt vi vet er at kroppen hennes var der i minst 20 år.
Så Kveleren begynte å drepe igjen i 2006.
Kveleren?
Ardenne-kveleren. Det er det media kaller ham.
Politisjef. Tre fjerdedeler av styrken ser etter Musso-jenta.
Vi vet hva vi vil finne, om vi finner noe.
Burde vi ikke...
Fikk vi opptaket fra bussholdeplassen?
Ja.
Kjør på.
Hun satt på med noen.
Måten hun oppfører seg på...
Kroppsspråket...
Det er en hun kjenner.
Kanskje Bertrand Blanc kom tilbake?
Han sa at han dro rett tilbake til Charleville.
Det stemmer. Et overvålningskamera på motorveien fanget ham opp
30 minutter etter at han slapp av Maya.
Bagasjerommet?
Nei. Laben gikk over bagasjerommet og baksetet.
Ingen spor etter Maya, ikke DNA, ikke hår...
Bare i forsetet. Bilen hadde ikke blitt vasket.
-Med mindre... -Med mindre han pakket henne i plast.
Det er ikke ham.
Det er en hun kjenner.
Océane sa at hun bare møtte Blanc i Charleville.
-Hvis det ikke er ham... -Må det være noen fra byen vår.
-Fra byen? -Ja.
-Byen vår? -Noen vi kjenner.
Noen vi har drukket øl med eller gitt en bot til.
Vi ser etter en mann over 45 år
som har bodd her i over 20 år.
Noen Maya kjenner.
Vi må også spørre ut kvinner, barn.
Mannen kan ha hatt en medsammensvoren, eller en familie
som kan ha sett noe uten å vite det.
Jeg vil vite hva alle gjorde da Manoa døde
og da Jennifer og Maya forsvant.
Hvor var de? Med hvem?
Hvilken vei tok de hjem? Alt.
Vi må gå gjennom forklaringene.
Sammenligne dem med den nye informasjonen.
Se etter noe som ikke stemmer. En annen versjon.
Den beste måten å finne Maya på er å finne ham.
Kom igjen.
...etter oppdagelsen av to nye lik i morges.
Én har blitt identifisert som Melanie Krutz.
Men identiteten til Kvelerens andre offer er et mysterium.
Han er også mistenkt for voldtekt og drap på Jennifer Lenoir,
og å ha kidnappet en annen tenåringsjente,
som ennå ikke er identifisert.
Søket fortsetter over...
Jeg må til butikken.
Jeg gjør ikke noe dumt.
Jeg...
Jeg er glad du er hjemme igjen.
Alle er her.
Alle foreldrene kom for å hente barna sine.
Clemences mor henter ham vanligvis på ettermiddagen.
Herr Caville byttet skift ved sagbruket
så han kunne hente døtrene sine.
De pleide å dra hjem med Benzema-familien.
Det er vilt.
Alle mistenker alle.
Slik er ikke byen vår.
Skal du noe sted?
Océane?
Kom igjen, vi går en tur.
Hvordan fant du meg?
Jeg dro til huset ditt og ingen var hjemme.
Jeg gjettet at du var her.
Du er sint.
Jeg trodde at du var død.
Alle trodde at du var død.
Unnskyld.
For din skyld, mener jeg.
Jeg vet det var dårlig gjort.
Faren din var også livredd.
Jeg vet at han ikke er verdens beste,
men han elsker deg.
Du ga ham en lærepenge.
Ja.
Hvor lenge vil det vare?
-Er det å rømme en løsning? -Hva slags løsning?
Å stryke på eksamen, jobbe på butikken,
bingo på samfunnshuset lørdag kveld?
-Likte du å være med de mennene? -Nei.
Men jeg like ikke å være her, jeg liker ikke matte eller pappa.
Det spiller ingen rolle.
Jeg tenker på noe annet til det er over.
Mennene betaler i hvert fall.
Jeg kan ikke bli.
På grunn av Jennifer og Maya?
Det var jeg som rota dem opp i dette.
Tror du de finner Maya i live?
Jeg ligner på pappa.
Alt vi gjør går til helvete.
Jeg blir nok som ham.
Kanskje, om du stikker av.
Tenk på det.
Det blir ikke lett, men...
Jeg håper jeg ser deg på skolen i morgen.
Vi har ikke funnet noe her. Vi leter i disse områdene i morgen.
Vi kan få tilgang fra den andre siden.
Hvor mange menn må vi snakke med?
Utenom Montfaucon, rundt 40.
I tillegg til kvinner og barn.
Vi går fra dør til dør i morgen tidlig klokka seks.
Vi fant jenta som var med Melanie Krutz den kvelden hun forsvant.
Hun forlot henne ved Fays-skogen etter en fest.
Hun husker å ha hørt en bil lang unna.
-Så hun bilen? -Nei.
Dra hjem. Ta et varmt bad og slapp av litt.
Det er ikke en ordre,
men et vennskapelig råd.
Ellers greier du deg ikke.
Jeg skulle ikke sagt det.
Jeg håper du finner Maya.
Jeg ba for henne i hele ettermiddag.
Hva gjør du her?
De slapp meg ut for tre timer siden. Jeg tok bussen.
Du kan ikke bli her.
Hvor skal jeg dra?
Jeg kan ikke be deg dra til elskerinna di.
Jeg vet ikke. Det er ditt problem.
Jeg har ringt i hele ettermiddag.
Hun er min datter også.
Jeg har rett til å vite.
Tror du at du er den eneste som lider?
Jeg er også bekymret.
Er det bare du som har vært bekymret den siste uka?
Ingenting om Maya?
Nei, beklager.
Er dr. Mendel her?
Hastetelefon fra Villard. Han dro nettopp.
Har du resultatene?
Det eldre skjelettet er...
Det er moren din.
Det vanskeligste har vært å lete etter ansikter.
Hver gang jeg møtte en ny person
så jeg på øynene deres,
på håret...
Jeg så etter likhetstrekk.
Selv da jeg var liten.
Jeg lurte på om noen kunne være moren min.
Eller faren min.
Eller et søskenbarn.
Jeg har fortsatt ikke noe ansikt.
Ingen øyne.
Ikke noe smil.
Jeg har bare bein. Man kan ikke ligne på bein.
Hva skjedde? Angrep han henne?
Gjemte hun meg så jeg kunne rømme?
Hva gjorde hun i skogen med et barn?
Vi jobber med saken.
De har undersøkt hver eneste sak om en savnet mor og barn...
fra 1988 til 1994.
De har ikke funnet noe.
Hvordan kan mor og barn forsvinne uten å bli meldt savnet?
Det er vanligvis helt umulig.
Jeg forstår det heller ikke.
Du er sannsynligvis den eneste som har sett morderen og overlevd.
Jeg har bedt en patrulje passe på huset.
Jeg vil vite.
Hvordan startet det med Jennifer?
Hvor mange ganger lå du med henne?
Hvor?
Hvordan var det?
Hva følte du?
Virginie...
Jeg må vite.
Jeg trenger smerte som ikke er koblet til datteren vår.
Selv om det ikke varer lenge.
Alt er min feil.
Jeg rota Jennifer og Maya opp i denne greia.
Jeg håper du kan tilgi meg.
Tilbake til timen, alle sammen.
Tilbake til timen. Hvor mange ganger må jeg si det?
Fort.
Joseph...
Du er alltid den siste som kommer.
-Decker her. -Sjef?
Jeg fant ut hva Manoa ble sprøytet med. Gallamine.
Et syntetisk middel som kan forårsake lammelse ved høye doser.
-Er det lett tilgjengelig? -På internett.
Dette molekylet finnes i Xaredil,
et muskelavslappende middel som kan kjøpes på apoteket.
Bra. Takk, doktor.
-Hade, sjef. -Hade.
Sjef!
Dette er forferdelig.
Jeg kan ikke slutte å tenke på det.
Og jeg tvilte alltid på herr...
Har du solgt Xaredil til noen i det siste?
Jeg vet ikke.
Hvorfor spør du?
Fordi Xaredil ble brukt til å lamme Manoa før han ble drept.
Det er forferdelig!
Stakkars mann!
Er du... sikker?
Xaredil kan bare fåes på resept.
Kan du sjekke?
Det var dumt fordi...
datamaskinen min funker ikke.
Ja, det var dumt.
-Ring meg når den virker. -Selvfølgelig.
Takk.
Ikke tenk på det.
Vi må møtes.
-Hvorfor blir du alltid så opprørt? -Jeg kan miste lisensen.
-Vent litt... -Han vet at jeg lyver.
-Slapp av. -Han vet at jeg løy om Vincent.
Er du ikke i kantina?
Jeg er ikke sulten.
Men du skal spise.
Noen gjorde det i morges.
Veldig subtilt.
Det gir ikke mening. Hvorfor tagge her når det er så mange hvite vegger?
De knuste glasset. Noen bilder mangler.
Og?
Det er rart.
Hvordan rart?
Jeg vet ikke.
Hva var det som hang der?
Gamle klassebilder.
Jeg må dra.
Jeg hadde vareopptelling for tre dager siden
og fant ut at tre bokser Xaredil
hadde forsvunnet fra skuffen med høyrisikomedisiner.
Jeg har alltid med meg nøkkelen.
Den er vanligvis låst.
Finnes det en reservenøkkel.
Den lå gjemt på toppen av hylla i bakrommet.
Men jeg finner den ikke.
Hvorfor løy du om Vincent?
Jeg løy ikke.
Jeg så ham forlate huset, jeg sverger.
Du sa nettopp at du løy.
Hvis du ikke sier noe, gjør jeg det.
Brigitte og jeg er forelsket.
Hun så Vincent gå ut fra mitt soveromsvindu.
Jeg ville ikke at Giles...
Herr Lopez...
skulle vite noe.
Ikke ennå.
Han taklet skilsmissen dårlig.
Om han visste at jeg forlot ham for en kvinne...
Han ville aldri komme over det.
Kom inn!
Vet du hvor mye det vil koste? 420 Euro.
Mal veggene på nytt, reparer alt.
Ja...
Det er det utdanningsbudsjettet brukes på.
Det vil jeg. Hade.
Har du kopier av bildene som ble tagget ned?
-Jeg vet at du har kopier av alt. -Hva...
Vær så snill?
Ja.
Hvorfor er du interessert i bildene?
Jeg forstår ikke. De var her.
-Mael, kan vi snakke et øyeblikk? -Ja.
Du tok bilder på skolen forrige uke, sant? Med mobilen?
-Mhm. -I gangene også?
-Ja. -Har du fortsatt bildene?
-Ikke på telefonen, men på dataen. -Kan du sende dem når du kommer hjem?
Mhm.
Vent!
Vi kjører om kapp til kanalen.
Politisjef Decker.
Manoa tegnet ikke kartet på frontruta mi.
Jeg vet hvem som så Jennifer den kvelden.
Da jeg fant kartet, så jeg ikke noe mistenkelig,
men jeg hørte noe.
Jeg forsto ikke hva det var.
Jeg hadde ikke husket det med mindre jeg hørte det igjen akkurat nå.
Lyden av Maxime Rinkerts sykkel.
Det var han som tegnet kartet.
Jeg er sikker.
Lola!
Hva gjør du her?
-Mattetimen ble avlyst. -Hva har jeg fortalt deg?
Hva sa jeg? Ikke forlat skolen alene!
-Jeg er ikke alene. -Jeg kjører deg hjem.
Skynd deg.
Slutt, det gjør vondt.
Pappa, jeg blir flau.
Vi vet at du tegnet kartet på Eve Mendels frontrute.
Og du så Jennifer ikke lenge før hun forsvant.
-Han så henne ikke. Det var meg. -Kanskje dere begge så henne?
Kanskje beskytter han deg. Kanskje du så Jennifer.
-Var du sammen med henne? -Vi gjorde ikke noe.
Hold kjeft.
Du så noe.
Max...
Hvis du så noe, fortell.
Vi vet ingenting.
De så noe. Hvorfor snakker de ikke?
Virginie...
Vincent dro hjemmefra den kvelden Jennifer forsvant.
Visste du det?
Han fortalte det.
-Dette må jeg rapportere. -Jeg vet det.
Hvor er de?
Det går bra.
Holder dere guttene?
Vi tror de skjuler informasjon
om Jennifers forsvinning.
Du har kjent guttene siden de var babyer.
De har ingenting med dette å gjøre.
Jeg trodde jeg kjente mange mennesker.
De går ingen steder før jeg har funnet min datter.
Unnskyld.
Jeg også.
Jeg skulle ikke ha sagt det.
Jeg var redd, jeg...
Siden moren din dro, har det føltes...
Det føles som om det bare er jeg som står mellom deg og resten av verden.
Det er ikke nok.
Pappa...
Jeg kan ikke leve som deg...
å alltid tenke det verste.
Du vet, Louis...
Han er eldre enn deg.
Du kan ikke date ham.
Jeg vet, men jeg likte å være med ham.
Pappa?
Tror du at de bare vil være venn med meg fordi du er faren min?
Hjelp!
Nei!
Hjelp!
Faen!
Hjelp!
Hva skjedde?
Veien var stengt. Jeg stoppet og noen slo meg.
Jeg våknet her.
Det er Georges gamle hytte.
Han døde for to år siden. Den har stått forlatt siden.
Hvis du ikke hadde vært der...
Går det bra?
Steng av hele området. Ingen slipper inn.
Så du noe?
Nei.
Bare en skygge før brannen startet.
Og du?
Så du noen på veien?
Nei. Ingen.
Hvilken vei kom du?
Faen, Thierry!
Var det deg?
Vi har hatt en serie med innbrudd i hytter det siste året.
Var det derfor du var på veien den kvelden Jennifer forsvant?
Et innbrudd ble rapportert dagen etter.
Det gikk for fort, jeg rakk ikke...
-Eve! -Det går bra, pappa.
Jeg kommer bare til å hoste i noen dager.
Legene sjekket meg.
Ta henne med hjem. Det står en patrulje utenfor huset ditt.
Du drar ingen steder før han er funnet.
Forstår du?
Han har en betinget dom.
Med det vi fant i bilen, må han inn i to år.
-Vær forsiktig. -Takk, sjef.
Jeg visste det.
Du endrer deg aldri.
Kom igjen.
Jeg drar.
Vi fant blod i skogen. Vi må få dem til å snakke.
Gi meg ti minutter til med dem.
Dere har fem minutter...
på å fortelle hva som skjedde.
Ellers arresterer jeg begge to
for å tilbakeholde bevis,
og så glemmer jeg dere i seks måneder.
Louis, du er gammel nok for fengsel.
Og du...
Om jeg ikke finner dattera mi,
uansett hvor du er
uansett hvilket universitet du søker på,
vil jeg følge etter deg.
Og fortelle dem hva du gjorde.
Han gjorde ingenting.
Tror du at folk bare tror på sannheten?
Jeg kan dikte opp bevis,
jeg kan finne vitner.
Du får gode karakterer, sant?
Du vil bli ingeniør, eller hva?
Du er heldig om du får jobb som gatefeier!
Jeg gjør det samme mot faren din,
og moren din.
Jeg lar dere aldri være i fred.
Dere har fem minutter.
Hva så dere?
Vi så Jennifer den natta hun forsvant.
Vi var i skogen for å tenne bål.
Vi møtte henne på veien. Hun kom syklende.
Jeg spurte om hun ville ha øl.
Vi drakk sammen.
Hun oppførte seg rart den natta.
Som om hun var sint.
Hun gjorde meg opprørt, jeg ble sint.
Max og jeg bestemte oss for å dra hjem, men...
før vi dro, punkterte vi dekket hennes.
Vi trodde det ville roe henne ned.
Hvorfor sa dere ingenting?
Vi ville ikke få problemer med politiet.
Vi så på nettet at vi kunne få fengelsstraff.
Dere tegnet kartet på frontruta for å hjelpe oss.
Det var ikke Louis.
-Det var meg. -Max.
Det var jeg som punkterte dekket.
Hun ertet meg.
Alle tror de kan erte meg.
Bare fordi jeg er to år yngre.
Han ville ikke at pappa skulle vite noe.
Hun døde på grunn av meg.
Hvis jeg ikke hadde punktert dekket...
Hun er død på grunn av idioten som drepte henne.
Jeg trenger hjelp til å finne ham.
Hva var klokka da dere forlot Jennifer?
Jeg vet ikke.
Kanskje halv tolv?
-Litt før midnatt. -Så dere noe på vei hjem?
Møtte dere noen?
Nei, men jeg så...
Jeg så et lys.
Hva slags lys?
Jeg vet ikke. Det svevde i himmelen.
Frontlyktene til en bil?
Nei, det var bare ett lys.
J-O...
Joe?
Tekst: Trine Friis