Fuurioiden pimeän armeijan ja lohikäärmeiden tuhoamien-
Nazrothin 12 valtakunnan rauha ja harmonia ovat muisto vain.
Zaldarin prinsessa nousi kaaoksesta ja kuoleman lemusta.
Hän selvisi linnansa tuhosta.
Raunioista hän pelasti voimallisen lohikäärmeenmunan.
Prinsessa tietää, että veri- fuurioita johtaa hänen veljensä.
Prinsessan täytyy pelastaa kansansa.
Uskolliset kuninkaalliset ritarit tukevat häntä-
yhdessä katuri-soturinaisten kanssa vihollista vastaan.
Muutoin prinssi Favian valloittaa maailman, -
ja valtakunnat sortuvat tuhansien fuurioiden jalkojen alle-
ja palavat lohikäärmeiden tulessa.
Tuhkasta on nouseva kuningaskunta.
Tyhjä kylä. - Missä kaikki ovat?
Taakseni, prinsessa!
Iskut vain hidastavat heitä, George!
Niin miekatkin. - He eivät tunne kipua.
Eikö heitä voi haavoittaa? - He eivät kärsi.
Katkaiskaa kaulat!
Muuten tämä ei lopu koskaan!
Näin heidät tapetaan. Etsitään majoista aseita.
Lukitkaa ruumiit latoon.
Paljonko tuota haisevaa mönjää pitää hieroa?
Mitä enemmän, sitä nopeammin haava paranee. Lopetanko?
No jos asia on noin. - Älä sitten marise.
Prinsessan kosketus parantaa. Ja osaatte ommella.
Kiitos.
Vaatteet pitää riisua. Ette saa näyttää kuninkaalliselta.
Se kiinnittää väärää huomiota.
Nämä vaatteet tuntuvat täysin epäsopivilta.
Kohtaamme paljon epätoivoista väkeä, emme vain fuurioita.
Kuka vain voi olla Favianin väkeä. - Prinsessasta on suuri löytöpalkkio.
Näin majoissa vaatteita. Vaihtakaa asua.
Mistä Favian sai näitä munia?
Mitä hän tekee näillä? - En tiedä, mutta olen huolissani.
Lohikäärmeenmunissa on voimia. - Taikuudesta koituu vain pahaa.
Jo tuon läsnäolo tietää huonoa onnea.
Tämä liittyy verifuurioihin.
Ehkä Favian kokoaa lohikäärmearmeijaa.
Hänestä tulisi mahtava. Lohikäärmeitä ei ole orjuutettu.
Kukaan ei ole löytänyt munia ennen. - Miten niin?
Lohikäärmeet asunevat Rosovuorten laavavirtojen äärellä.
Ihminen ei voi ylittää niitä eikä kiivetä vuoria.
Kukaan ei uskalla ylittää ympäröiviä vaarallisia meriä.
Favian komentaa fuurioita ja haluaa riistää isältä kruunun.
Miten hän tekee sen? - On joku toinenkin.
Hän ei ole paljastanut itseään. Niin se on.
Favianin taidot ja valta eivät riitä tähän.
Tai rohkeus.
Mikä tuo on?-Se irtosi linnan tuhonneesta lohikäärmeestä.
Nukutaan. Aamunkoissa jatketaan kohti pohjoislinnaa.
Minä vartioin.
Haluatko seuraa, George? - Lepää vain, ystäväni.
George? - Dimia!
Onneksi löysimme teidät.
Olette kuninkaan ritareita. Olitte kievarissa.
Olemme turvassa! Pelastakaa meidät.
Mitä tapahtui?
Karjaselänteelle hyökättiin. Vain me selvisimme.
Fuuriat tappoivat meistä niin monta.
Menetimme tyttäremme.
Auttakaa meitä. - Minne olette matkalla?
Kuninkaan länsilinnaan, jos sopii. Siellä on turvallista.
Kuninkaan armeija suojelee.
Mitä?
Viekää muurin taakse turvaan. - Teidän täytyy suojella meitä.
Kuolemme jos jätätte meidät. - Armoa. Olemme kunniallisia.
Riittää jo!
Linna on tuhottu.
Sieltä ette löydä turvaa. - Kuljimmeko turhaan?
He valehtelevat eivätkä halua auttaa. Edes fuuriat eivät riko linnanmuureja.
George puhuu totta. Linna on maan tasalla.
Tulkaa pohjoislinnaan. Muualla ette ole turvassa.
Mikä voi tuhota linnan?
Varokaa!
Se haluaa munansa. - Saakoon haluamansa.
Varovasti.
Minähän sanoin, että siitä on vain harmia.
Tervemenoa. - Kunnes se tulee takaisin.
Odottakaa te muut siinä.
Sinun pitää nähdä tämä.
Jää prinsessan luo, Dimia.
Mikä hätänä?-Fuurioita silmän kantamattomiin tulossa tänne.
Mikä nyt eteen? - Me kuolemme.
Me kaikki. - Menetimme jo kaiken.
Lähdimme väärään suuntaan. Minähän sanoin.
Olen porvari, ja sinä tottelet. - Älkää riidelkö!
Älkää riidelkö. Mitä me nyt teemme?
Mitä teemme?
Tie on katkaistu. Läpi ei pääse.
Heitä on tuhansia.
Prinssin juoni on piirittää meidät ja tappaa kaikki vastustajat.
Miten pääsemme pohjoislinnaan? Isää pitää varoittaa.
Meidän pitää suojella valtakuntien kansoja.
Favian haluaa alistaa meidät. Ei anneta hänen voittaa.
Palataan Katuriin.
Onnistuisiko se? Favian on jo saartanut valtakunnan.
Meidän pitäisi taistella sisarten rinnalla viimeiseen hengenvetoon.
Totta, mutta mitä voimme?
Mahdollisuudet ovat surkeat, George.
Emme voi palata pohjoiseen tai jatkaa etelään. Mikä eteen?
Jatketaan itään rannikolle meren turvaan.
Minulla ei ole rahaa maksaa matkasta. - Ota tämä.
Anna se kuninkaan armadan kapteenille. Käske purjehtia Punasaarille.
Käske odottaa käskyjä siellä. Koko sotalaivaston pitää lähteä.
Ettekö lähde mukaan? - Tiemme vie pimeään. Meri suojaa teitä.
Ottakaa minutkin.
Voin auttaa. Haluan ritariksi.
Se vaatii vuosien omistautumisen ja koulutuksen. Aloitimme lapsina.
Olet porvari ja vastuussa näistä ihmisistä.
Mutta katurisoturit kelpaavat. - Sanoin ei.
Nimesihän oli Bryce.
Ritari tottelee käskyjä, vaikka olisi eri mieltä.
Mikä on paras reitti linnaan? - Pimeän valtakunnan läpi.
Pimeän valtakunta on paha. Kukaan täysjärkinen ei mene sinne.
Lyhin reitti kulkee sitä kautta. Fuuriat lähestyvät. Emme voi muuta.
Pimeän valtakunta, George. Kukaan ei selviä sieltä hengissä.
Ilmassa on kuisketta. Kuningas halutaan syrjäyttää.
Jokaisella linnan kivelläkin on korvat.
Niin on minullakin. Muutos on tulossa.
Maanpetos koituisi kuolemaksemme.
Majesteetti halusi uutisia.
Majesteetti? - Suo anteeksi, päällikkö.
Ajatukseni ovat kuningattaren luona.
Vaimoni heikkenee.
Mitä sanoit? - Länsilinnasta ei ole uutisia.
Viestinviejämme eivät ole palanneet. Lapsenne voivat olla vaarassa.
Vaarassako?
Sinne lähti kokonainen pataljoona. Entä jos George miehineen ei onnistu?
Entä jos lohikäärme tuhosi linnan?
Entä jos tyttäreni..? Entä jos...?
Älä pelkää, isä. Länsilinna, minä ja sisareni olemme turvassa.
Mitä sinä täällä teet, Favian?
Halusin lähelle sinua ja äitiä. - Missä pataljoona on?
Minun ei tarvitse piiloutua pataljoonan taakse.
Uhmaan kaikkia vaaroja päästäkseni äidin luo.
Pataljoona jäi linnaan kansan luokse.
Urheutesi ilahduttaa vanhaa sydäntäni.
Mutta Favian... Missä Elizabeth on?
Ovatko Pimeyden valtakunnan tarut totta?-Ne eivät ole taruja.
Sinne lähteneistä ei enää kuulla.
Muuta kuin huudot. - Totta.
Katurit tietävät monta sinne kadonnutta.
Mitä myytit kertovat?
Legenda kertoo velhosta, Mestarista.
Hän meni syvimpään ja pimeimpään laaksoon.
Siellä hän käytti voimiaan ja loi mitä kammottavimpia olentoja.
Outo usva peitti maan, ja 200 vuotta Pimeän valtakunta-
on herättänyt kauhua viattomissa.
Ja silti matkaamme sinne. - Kai tuo kaikki on vain tarua?
Kuulostaa painajaismaiselta. - Kukaan elävä ei tiedä totuutta.
Opettakaa minut taistelemaan.
Haluan olla avuksi, jos puolet tarinoista on totta.
Kuten haluatte.
Anna miekka, Richard.
Ota miekka ja pitele sitä näin.
Se on kätesi jatke. Anna painon seurata liikettäsi.
Vedä sitä kehoa kohti ja nojaa eteen.
Hyökkääjä iskee ylhäältä alas. Pidä terä näin.
Torjunta lähtee tästä.
Hyvä.
Valmiina?
Hyvä.
Väistä iskuja kehon ja jalkatyön avulla.
Näytä.
Hyökkää.
Yritä.
Hyvä.
Seireenit...
Kalaa, mätiä...
Hyvää.
Haluan kertoa yhden jutun.
Tallityttö, josta kerroin... Elizabeth ja minä...
Tiedän jo.
Milloin sait tietää? - Kaksi päivää sitten linnassa.
Näin ei pitänyt käydä. Ritari ja prinsessa. Siksi vaikenin.
Moni paheksuu. - Et kai sinäkin, ystävä?
En, mutta matka on vaarallinen. Sinun pitää ajatella selvästi.
Et tainnut nukkua yöllä. - En.
Suojelet minua jopa itseltäni.
Nyt ja aina.
Mahtaako kuningas osata epäillä mitään?
Se on mahdollista, herrani.
Kerro Mestarille, -
että järjestää fuuriat hyökkäysvalmiiksi linnan porteille.
Varmistetaan, että rakas sisareni ja hänen armaat ritarinsa-
kokevat kohtalonsa.
Prinsessaa ei ole nähty eikä Georgea tai Richardiakaan.
Heidät täytyy löytää.
Mestari lähettäköön fuuriat heidän tuttujensa luokse.
Joku käännytetty tietää, miten ritarit ajattelevat.
Etsikää ja tuhotkaa heidät! - Kuten herra haluaa.
Mitä nyt? - Ei mitään.
Ei lintujen, eläinten tai hyönteisten ääniä.
Olemme perillä. - Pimeän valtakunnan kynnyksellä.
Paikka vailla päivää ja yötä. - En pidä tästä.
Kukaan meistä ei pidä. Mitä seuraavaksi?
Valmistautukaa. Ylityksen jälkeen ei ole paluuta.
Oletko valmis, ritari? - Olisinpa kuollut seireenin syliin.
Liikutaan nopeasti ja hiljaa. Ei herätetä huomiota.
Mikä tuo on?
Jokin suuri ja painava. Parin kolmen tunnin ikäisiä jälkiä.
Demoni.
Merkityksetöntä. Jäljet vievät eri suuntaan. Jatketaan.
Purkakaa tynnyrit! - Fuuriat tuhoavat valtakunnan.
Fuuriat ovat vain satua. - Eivät ole.
Ne tappoivat tyttäreni ja mieheni.
Totta. Kylämme ja länsilinna on tuhottu.
Entä kuninkaan viestinviejät ovat? - Varmaan kuolleita.
Kuninkaan ritarit pyysivät antamaan tämän.
Ole ystävällinen. - Auttakaa meitä.
Meidän pitää purjehtia Punasaarille. - Kapteeni?
Kenen verta tässä on? - Minun mieheni.
Hän oli vain kievarinisäntä ja voimaton fuurioita vastaan.
Menetin kaiken.
Saimme käskymme. Kiiruhdamme Punasaarille.
Mitä nyt? - Meitä tarkkaillaan.
Piiloon!
Lähdetään ennen otuksen paluuta.
Mikä se oli? - En tiedä enkä halua ottaa selvää.
Edes siitä, mitä se pelkäsi. - Ja mitä meidänkin pitää pelätä.
Taikuutta. Lähdetään pois täältä.
Etsikää mädistä mielistänne vanhaa päällikköänne Georgea.
Etsikää häntä ja prinsessaa, kunnes he ovat kuolleet.
Ajatella, että Bryce jätti meidät. - Hän on itsekäs porvari.
Hänellä on riivaajansa. - Kapteenilla on asiaa.
Hän haluaa tietää, miksi haluatte Punasaarille.
Kertokaa fuurioista. - Pakenimme henkemme edestä.
Ritarit käskivät etsiä teidät. Suojelette Zaldarin kanssa.
Vain meidän tekomme takaavat valtakuntamme tulevaisuuden.
Sinulla oli asiaa, isä.
Yleensä koputetaan, ennen kuin astutaan sisään.
Viestinviejäsi sanoi asiaa kiireelliseksi.
Seison mieluummin ja otan tilan haltuuni.
Istuudu.
Sinä salaat jotain.
Tietääkseni linna on vahingoittumaton.
Miksi se ei olisi vahingoittumaton?
Aistin ilmassa taikuutta.
Kuuletteko? - Kuulostaa maanvyöryltä.
Jatketaan eteenpäin.
Jatkakaa.
Murskaudumme.
Muodostelmaan! - Aseet eivät tepsi tuohon.
Älkää ärsyttäkö sitä. - Ei, Elizabeth!
Se tappaa hänet! - Odota...
Tallustelette kodissani. - Suo anteeksi.
Emme tienneet. Maamme on tuhottu. Haemme turvaa.
Emme halua sinulle pahaa.
Laskekaa aseet!
Varovasti.
Paikassa on pahuutta.
Kiitos ystävällisyydestä.
Ystävällisyydestä...
Olipa outoa. - Aioimme taistella, -
mutta prinsessan herkkyys riitti. - Älä tee tuota toiste, Elizabeth.
Ei hätää, George. Luota minuun.
Kivet eivät liikukaan ilkeyttään, vaan ne ovat elossa
Legendoja pitää tulkita uusiksi.
Totta kai. Mutta hyvät ystäväni, voimmeko lähteä täältä?
Isän aika on ohi. On minun aikani olla kuningas.
Mitä minun pitää tehdä, herrani?
Järjestä fuuriat linnanmuurien sisäpuolelle.
Haluan vallata tämän linnan kahden päivän sisään!
Kuten herrani haluaa.
Ja sinä, rakas sisareni.
Missä neljästä kolkasta sinä piileskelet?
Näittekö? Emme ole yksin.
Meitä tarkkaillaan.
Näin ainakin kaksi.
Paljonko vielä, George?
Päivän tai kahden matka. Mutta maaston pitää alkaa kohota, -
tai emme pääse pois Pimeän valtakunnasta.
Täällä haisee. Alkaa syyhyttää.
Tuolla!
Nopeasti!
Hän on mennyttä.
Jonkinlainen petoeläin.
Katuri.
Olen ritari.
Viekää heidät herrallemme Reticille.
Katse eteenpäin.
Paikka vailla päivää ja yötä.
Ikuisten painajaisten hämärä.
Seis.
Tuo heidät luokseni.
Bryce! Petojen surmaaja!
Katureja...? Mitä te täällä teette?
Täällä ei ole turvallista. Tulkaa!
Sinäkö tämän teit? Surmasitko kaikki nuo pedot?
Minä. - Varokaa häntä.
Mahtava soturi. Lienet Bryce, joka surmasi nuo oliot.
Miten tiedät kuka olen? - Ylistit itseäsi.
Surmasit viljalti vihollisia ja silti olet siinä.
Selvisit täysin naarmutta.
Olen nopea. - Et ole.
Olen soturi.
Surmasin nuo pedot.
Paras varoa minua. - Onko näin?
Mitä teet näin kaukana kotoa, Bryce? - Jäljitän ritareita ja katureita.
Pelastan heidät.
Jäljität katureita. - Valepukki!
Keitä he ovat? Ja miksi katurit tarvitsisivat apuasi?
Pimeyden armeija pyyhkii valtakunnan yli.
Se jahtaa ritari Georgea.
Ovatko katurit ritareiden vankeja?
Eivät. He auttavat toisiaan. - Dimia petti meidät!
Kaltaisestasi tappajasta on hyötyä. Tule, Bryce.
Etsikäämme ritarisi ja katurit.
Olen Retic, Pimeän valtakunnan herra. Keitä te olette?
Mitä teette valtakunnassani?
Olemme läpikulkumatkalla. Haluamme aseemme ja jatkaa matkaa.
Vai jatkaa matkaa.
Ulkopuoliset eivät astu valtakuntaani.
Ei. Jäätte vieraikseni.
Vieraiksesiko? Sidotko aina vieraidesi kädet?
Keitä olette ja mitä teette täällä?
Olemme vain läpikulkumatkalla. - Kukaan ei kulje täältä läpi.
Muut tiet on suljettu meiltä. - Rosvot!
Aivan. Olette pakomatkalla.
Sillä ei ole väliä. Täällä on hengenvaarallista kulkea.
Emme tunne maanne lakeja. Ei ollut keneltä kysyä. Antakaa kulkea.
Olette liian viihdyttäviä.
Tapoitte lukuisia alamaisiani ja säilyitte hengissä tänne asti.
Nyt kehtaatte vaatia vapaata kulkua.
Minä... Emme tarkoittaneet... - Hiljaa!
Kerätkää aseet ja viekää heidät pois. Päätän mitä teemme heille.
Purema vai pistos? - Purema.
Mistä ääni tulee? - Olkaa hiljaa ja kuunnelkaa!
Seuratkaa minua! Nopeasti!
Myöhäistä! - Ei!
Juoskaa!
Seis.
Odota. Mitä he haluavat?
Herrasi tässä, Retic. Olennot ovat luomuksiani. Kuuntele.
Jäljitin tänne kaksi ritaria ja prinsessan. Ovatko he sinulla?
Prinsessako? - Ovatko he sinulla?
Ehkä. Miksi he kiinnostavat? - Tuo heidät minulle.
En tuo. - Uskallatko uhmata herraasi?
Mitä herraa? Sinulla ei ole valtaa täällä.
Hylkäsit meidät prinssisi vuoksi.
Loin sinut. Tottele minua. - En! Kukaan meistä ei tottele.
Pimeän valtakunta on nyt minun! - Voin myös tuhota sinut.
Älä suututa minua, tai lähetän fuuriat kimppuusi.
Muista hylkäämäsi kammojen armeija. Nyt minä komennan sitä.
Poikani Retic. En halua hyökätä kotiisi. Tiedän, että komennat.
Haluamme samaa.
Haluatko prinsessan ja ritareiden kuolemaa?-Haluan.
Prinsessa on valon valtakunnasta. - Hän on Zaldarin prinsessa.
Hyvä on. He kuolevat kädestäni, kun minä niin päätän.
He eivät jätä valtakuntaani elossa.
Asia on sovittu. - Tuokaa vangit areenalle.
Prinsessa lähtee kanssamme, kävi miten kävi.
Kuten määräätte. - Kunnian kanssa.
Tuokaa heidät!
Hiljaisuus!
Häpäisitte maani ja tapoitte väkeäni.
Saatte valita.
Kuolkaa niille sijoille tai taistelkaa kuolemaan vapauden puolesta.
Vapaudutte, jos voitatte.
Kaikkiko?
Prinsessa jää tänne. Hän on minun.
Ei koskaan! Emme hyväksy ehtojasi!
Sitten kuolette heti.
Seis!
Älä, Elizabeth!
Päätän itse, George.
Lyökää heidän mestarinsa ja etsikää isäni.
Pelastakaa kansamme. Luvatkaa.
Luota minuun, George.
Hyvä on. Me suostumme.
Hyväksymme tarjouksen. - Erinomaista.
Jokainen kohtaa valitsemani mestarin.
Me soturit taistelemme kuolemaan. Me elämme näin.
Kunnian kanssa.
Pääsemmekö vapaiksi, jos voitat, George?
Tuokaa Badara ja Marunga!
Taistelkaa!
Tappakaa heidät!
Nouse jo!
Ei!
Hyvä! Juuri noin!
Ponnistele, Richard.
Löitte kaksi suurta soturia. Yllätitte minut.
Toisen vuoro.
Olet prinsessa valon maailmasta. Olen aina halunnut prinsessan.
Kuningattaren.
Sinusta tulee uljain jalkavaimoni.
Juuri noin...
Nouse, George. - Armoa!
Tehdään tästä jännittävämpää.
Hakkaa päälle, George!
Onko ehdotuksia? - Yritä pysyä hengissä!
Tuosta jää ikävä arpi.
Niin sitä pitää!
Riittää jo!
Löimme mestarinne! Ole kunniallinen ja vapauta meidät.
Kaikki.
Hän ei vapauta meitä.
Varo!
Hullu! Olen sanani mittainen mies. - Et ole mies ollenkaan.
Olen Pimeän valtakunnan herra!
Hyvä!
Nouse, George!
Olen Pimeän valtakunnan herra!
Hän ei kestä kauan. Valmistaudu.
Maahan.
Elizabeth!
Vapautetaan prinsessa, jos George ei selviä.
Prinsessa antoi käskyn. - Niin Georgekin.
Luulitteko voittavanne vapauden?
Minä olen herra ja päätän, kuka elää ja kuka kuolee!
Et enää!
Älä pakota tappamaan sinua. Antaudutko?
Antaudun. - Hyväksyn antautumisesi.
Lähdemme vahingoittumattomina. Suostutko?
Suostun. - Kovempaa!
Saatte lähteä täältä vahingoittumattomina!
Tuokaa prinsessa!
George. - Hyvin taisteltu, ritari.
Luulin, että olit hukassa. - En ikinä luovuta.
Jätetään tämä kirottu paikka.
Katureja.
Tappakaa kaikki!
Lähdit luvatta matkaan. Petit meidät ritareiden takia.
Nyt saat kuolla!
Sinusta ei tule kuningatarta!
En pettänyt katureita.
Ritarit pelastivat meidät! Taistele kanssamme tai minua vastaan.
Nyt riittää!
Riittää!
Riittää jo!
Osoita armoa.
Alussa olimme vihollisia, Retic.
Voitamme sodan vain, jos liittoudumme.
Meillä on yhteinen vihollinen.
Voimme voittaa hänet yhdessä.
Viholliseni vihollinen on ystäväni.
Miten pian fuuriat saartavat linnan?
Yhdessä päivässä. - Käske heidän kiirehtiä.
Kohta kuningasta aletaan kaivata. - Kuten prinssi haluaa.
Moniko lohikäärme on kuoriutunut? Niiden pitää totella minua.
Lohikäärmeenpoikasten pitää olla minun vallassani.
Hyvä on. Hyväksyn liittoutumistarjouksenne.
Entä fuuriat?
Velhon surmaaminen murtaa loitsun. - Toivotaan niin.
Epäonnistuminen ja niskurointi eivät käy.
Olette heikkoja ja vähäpätöisiä olentoja.
Komennan fuuria-armeijani hävittämään teidät.
Prinsessan, ritarit, katurit, Pimeän valtakunnan elämän.
Olemassaolollanne ei enää ole merkitystä.
Pelko pois! Nämä ulkopuoliset näkevät keitä olemme.
Olemme kaikki sotureita! Meillä on yhteinen vihollinen.
Tekijämme haluaa tuhota molemmat valtakunnat.
Yhdessä olemme vahvoja.
Yhdessä pysäytämme hänet. Armeija koolle!
Huomenna lähdemme sotaan!
Mitä menit tekemään, Favian?
Pohjoislinna on kohta minun.
Mitä ihmeen olentoja ne ovat?
Ne ovat minun luomuksiani. Ne ovat fuurioita, isä.
He ovat pysäyttäneet viestinviejät, tappaneet sotajoukot...
Heidän ansiostaan saan... sinun kuningaskuntasi.
Mutta miksi? Miksi teet näin?
Vallanhimosiko takia haluat muuttaa alamaiseni...
He eivät enää ole alamaisiasi.
Joko he hyväksyvät minut hallitsijakseen-
tai murskautuvat armeijani alle.
Sinunko armeijasi?
Ei, Favian. Ei.
Mitä menit tekemään? Missä on sisaresi?
Missä hän on? - Ja sinä, isä...
Sinä jäät tänne.
Suomennos: J. E. Lähdesmäki