Hei, skjønne damer. Kom og samles her.
Jeg ser deres blikk. Ikke vær sjenert, jeg biter ikke om dere ikke vil det.
Jeg har de fineste varene fra de fjerneste stedene i Romerriket.
Ser du fisken? Fra Germania. Druene er fra Gallia.
Hvor ferske de er, er en smakssak.
- Vi blåser i det, Col. - Du må.
- Jeg kan ikke. - Ødelegg ikke dette nå, ok?
- Vi holder oss til planen. - Hva snakker du om?
- Vi skal skade romerne der det føles. - Vi stjeler epler.
- Vi forstyrrer deres matleveranser. - Akkurat. Epler.
Det handler ikke om eplene, Julian. Men... hva de representerer.
De symboliserer dekadanse, undertrykkerens barm.
Man må begynne smått, Jules. Hvordan styrter man et imperium?
Jeg vet det. Stein for stein.
- Unnskyld. - Kan jeg hjelpe deg, skatt?
Det kan du faktisk. Kan du fortelle om dine herlige druer?
Druene? Disse druer fra Gallia er de beste man kan få tak i.
- Lukt. - Skal jeg lukte på dem?
- Veldig fine druer. - Jeg kan ikke gjøre det.
Litt av en opprører du er. Romersk avskum er alt du vil bli.
Se og lær.
- Rørte du akkurat vi brystet mitt? - Det er ikke noe å ta tak i likevel.
Stopp, din lille dritt! Jeg kjenner faren din. Flytt dere!
- Flytt deg! Det var din feil! - Hva selger du egentlig?
Jeg skal nok ta dere!
Du ødela nesten alt.
Jeg ville ikke gjøre det fra begynnelsen. Pappa ville drept meg om vi ble tatt.
Du får snakke med ham neste gang.
Jeg gjør det bedre enn du.
- Kan jeg få eplet mitt? - Fortjen det.
- Da tar jeg det bare. - Da slår jeg deg.
- Hva var poenget med det? - Vi styrter imperiet.
Vet du hva de gjør med tyver, ditt egoistiske lille svin?
De hogger av hånden på deg. Da er du helt verdiløs for meg.
Pappa!
Ta dette, vær så snill.
Sett deg ned.
Col. Du burde kanskje holde lav profil en stund.
- Blås i opprøret... en stund. - Mener du alvor?
- Syns du at han har rett? - Nei, men jeg tror ikke at du forstår.
Det er ikke bare du som...
Hør etter. Du må være mer forsiktig.
Slutt å være en sånn jævla pyse.
Hva glor du på? Tror du at du er bedre enn oss?
- Dere burde nok gå. - Hva skal dere gjøre?
- Gå herfra, gutter. - Beskytter du dem på alvor?
Hva er problemet ditt?
- Gjør noe da. - Colin.
Colin! Glem det.
Hør her, gutter...
- Er du ok, Jules? - Ja, det er ok.
- Man må stå opp for seg selv. - Hektisk dag, gutter?
Ja, pappa.
- Fæle fisker i den elven? - Ja, de sloss virkelig.
Fiskelykke?
Hold dere unna trøbbel. Vi ses hjemme.
Hva har skjedd med ansiktet ditt? Det er sønderslått!
Det er de guttene igjen. De har dårlig innflytelse på henne.
Denne samtalen igjen? Kan vi bare blåse i det?
- Du har... - Det er ingen fare.
Jo, det er det. Hvilken mann med selvrespekt ville gifte seg med deg?
- Jeg vet ikke. Hvem hadde du i tankene? - Ekkelt.
- Takk. - Din søster ville aldri kommet hjem sånn.
Og se på henne nå.
- Hun giftet seg i en respektabel familie. - Det kostet en del, men...
Cathy er en tispe, mamma. Hun er en dårlig person.
Og du følger i hennes spor. Når skal du gi oss et barnebarn?
Hva holder dere på med? Vi er ikke romere.
- Og det prøver vi ikke å være. - Alt tøvet om å bli respektert.
- Tenk på språket. - Det er bare dritt.
Jeg har fått nok av dette.
Jeg er så lei av dette stedet. Det er et høl.
Foreldrene mine slutter ikke å prate om giftermål.
Jeg skal dra herfra så fort jeg kan.
Så det sier du?
- Hvor skal du dra? - Slutte meg til opprøret.
- Så du skal drepe noen romere? - Akkurat. Jeg skal ta meg til Roma...
...og finne den idioten Augustus og fikse ham. Du burde bli med.
- Det fins mange nok her. - Og det har kommet flere i det siste.
- Det var visst en massakre nordpå. - Pappa sa at det var tull.
Bare folk som sprer rykter.
Så, hvem blir med til Roma?
- Jeg kan faktisk tenke meg det. - Jeg har for mye å gjøre.
Hva sa foreldrene dine?
- At jeg ikke skal omgås så mye med deg. - Med meg?
Du er ikke akkurat ektemann-materiale.
- Har de møtt meg? - Tydeligvis.
- De vil savne meg når jeg er borte. - Våre liv fins her, Col.
- Ikke mitt. Ikke noe holder meg her. - Skål for det.
Du vet hva jeg mener.
Faen også! Fort, vi stikker!
Skynd dere!
Stans! Hvem av dere kastet den?
Hva gjør dere her?
- Hva i helvete har dere gjort der? - Hva skal du gjøre med det?
Colin, hold kjeft. Vi beklager.
Ikke jeg. Han skal ikke engang være her.
- Hva sa du? - Vær forsiktig med den der.
Ikke si til meg hva jeg skal gjøre, gutt.
- Så du syns at du er tøff? - Hold opp, du gjør det verre.
- Vi vil ikke ha bråk. - Eller kanskje jeg vil det.
- Hold kjeft. - Kan vi ikke bare slutte, vær så snill?
Jeg vet hvem du er. Du er Dases uekting.
- La ham være i fred. - Han ville nok ikke likt dette.
Jeg tror ikke han ville vært så glad om han visste at du har forlatt din post.
Eller at du er en stor skitt, men det vet han nok alt.
Vær forsiktig med dine ord, gutt.
- Så du er en tøffing? - Colin, slutt.
Er det hora di?
Ikke kall henne det.
- Ok, søta. - Nei, vær så snill...
Jeg er ingens hore.
Hvorfor forandrer vi ikke på det?
Jeg later som om dette aldri har hendt.
Ingen trenger å få vite noe. Dere kan også få smake når jeg er klar.
- La meg se føttene dine. - Hva?
Ta av deg støvlene dine.
Jeg skal ha det morsomt med deg.
- Hva i helvete gjorde du det for? - Er du uskadd?
- Ja, det er ok. - Er du ok, kamerat?
Kamerat?
- Er du ok? - Faen, han er død!
- Er du sikker? Det kan han ikke være. - Col, hva har du gjort?
Hvorfor gjorde du det? Du hadde ikke trengt å drepe ham.
- Jeg må hjem. - Hjem? Vi må stikke herfra.
- Hva snakker du om? - De kommer til å drepe oss.
- Pappa kan hjelpe oss. - Ingen kan hjelpe oss.
Vi går tilbake først og siden... Hold opp, det er ikke min feil.
Ok, vi går tilbake og henter så mye ting vi kan og drar herfra direkte.
- Akkurat, vi må dra. - Nei, jeg kan ikke dra.
- Hvor skal vi ta veien? - Jeg vet ikke. Bort herfra.
Ok, hjelp meg.
- Vil du kjøpe en kylling av meg? - Nei, det er bra.
- Kjøp en av kyllingene mine. Kom an. - Dra til helvete!
Vi drar.
Hvor er andre?
- Hva er det der? - Pappas sverd. Han blir gal.
Nei, det er nok greit. Hvor faen er Anika?
- Ok. - Da drar vi.
Vi burde kanskje holde oss unna veiene.
For sikkerhets skyld.
Vet noen hvor vi er på vei?
Vi må finne på en plan.
Vi får dra rundt på landsbygda og plyndre og sånt.
Hva er galt med deg? Vi drepte akkurat noen. Dette er alvor.
Slutt å tulle.
- Tror du vi noensinne kan dra tilbake? - Jeg bryr meg ikke.
Kanskje de ikke vet at det var oss.
Nei, kanskje ikke.
Vi overnatter her.
Ja...
Vi burde lage bål, jeg fryser.
- Ikke i kveld. Det er for farlig. - Farlig?
Folk kan lete etter oss.
- Hva er det? - Hva da?
- På ryggen min. Har du ereksjon? - Hva? Hva snakker du om?
Jeg har også det. Jeg viser deg min om du viser meg din.
Kan du ikke gå et annet sted og tisse? Hvor som helst bortsett fra her.
Så ekkelt.
Ålreit. Hvem er klar til å finne et nytt hjem?
Ja, drit i det. Hvorfor ikke?
Folkens. Kom og se på dette.
Dette er ålreit.
Takk.
- Godt? - Det var det faktisk.
Dette er den siste maten vi har, så sett pris på den.
- Jeg er glad dere er her, alle sammen. - Ja.
- Vi hadde ikke noe valg. - Nei, men...
...nå kan vi gjøre noe. Hva vi vil. Leve av landet uten ansvar.
Ingen jævla romere.
Bare vi, sammen.
Mener du at vi skal bli her?
For godt?
Ja, jeg mener. Det kreves litt jobb, men vi kan få et bra liv her.
- Husker du husken? - Ja.
- Med et stort fall ned. - Og jeg hadde ingen jævla anelse.
- Du falt og skadet beinet ditt. - Ja, for du forlot meg bare der.
Nei, ikke du. Du ble.
Men du stakk.
- Det var lumpent. - Vi skulle fikse mat.
- Det tok lang tid. - Men det var morsomt.
- Dere brydde dere ikke i det hele tatt. - Jo, det gjorde vi.
Det har vokst igjen nå.
- Hva faen var det? - Et paringsrop. Jeg vil tiltrekke en.
- Så at du kan knulle den. - Det fins ikke noe bedre å knulle her.
Ok. Fortell hvordan det går.
- Ålreit. Du får finne maten. - Jeg fikser det.
- Ser bra ut. Hva er det? - En kastepinne.
Man gjør endene tykkere enn midten.
Så når man kaster den, flyr den av sted.
Og får en romer en i hodet, dør han.
Men den ser ut som skitt, hva?
Litt.
Det der er fint.
Jeg jaktet med kjæresten min her før.
- Jeg er flink til å spore. - Jaså?
- Så hva gjør du nå? - Venter.
Japp.
Her har vi det.
Leder du oss?
- Syns du at vi gjorde det rette? - Hva?
At vi dro.
Ja, jeg mener... Vi hadde ikke akkurat noe valg.
Jeg vil tro at det er sant.
- Er du ok? - Ja, det er ok.
Jeg er bare skrubbsulten.
Forbannede rotter.
Alt bra, gutter?
Så... mens du jaget rotter, skaffet jeg en gave.
Frekke jævel. Hva er det for noe?
- Du spøker. - Hva er det for noe?
Druidene bruker dem for å snakke med gudene.
- Col, vi har knapt spist. - Hvordan det?
Jeg vet ikke, men vi skal finne det ut.
- Jeg har noen spørsmål jeg vil stille. - Da burde vi kanskje gjøre det.
Det er ikke for oss. Det er ikke ment at vi skal snakke med dem.
Hvorfor ikke? Hva gjør druidene så spesielle?
Dette er galskap.
Ålreit. Så hva gjør vi?
Ok, jeg er ikke helt sikker, men jeg antar at...
Så når hører vi fra gudene?
Jeg vet ikke, men snakker du med dem, så legg inn et godt ord for meg.
Jeg vet ikke...
Jeg vil ha deg.
Jeg har kommet hit selv.
- Hva skjedde? - Spøker du?
- Nei. - Du begynte å hogge på treet der.
Jeg kunne ikke stoppe deg. Du hadde kunnet ødelegge huset.
- Og Anika sov der inne. - Men det skjedde ikke noe og hun er ok.
- Er du ikke det? - Det er ikke poenget.
- Ta det rolig. - Ta det rolig?
- Ja, det er rolig. - Nei, Colin. Vi har ikke noe å spise.
- Ingen jaktlykke? - Nei, ingenting.
- Du må ta dette alvorlig. - Hva har vi holdt på med?
- Du har bare køddet hele tiden. - Det er urettferdig.
Og hva har du gjort?
- Det var ikke realt. - Dra til helvete.
Så...
I går kveld.
Du vet.
- Fortsett. - Du og jeg.
- La oss få det til å skje. - Hva?
Kom an, ikke spill. Jeg vet at du vil det.
Det blir bra.
Og siden vrir man sånn.
Og legger den over disse to.
Vri. Nei, du gjør en om gangen. Du må gjøre det i par.
Nei, nå vred du for mye. Og siden holder du sånn.
Og en gang til.
- Jeg gjorde jo det. - Nei, for du gjorde bare en side.
Du vrir sånn. Nei, sammen.
Vi har vært passive for lenge. Vi må gjøre noe.
Jeg liker å være her.
- Du vet her om dagen da vi tok soppene. - Ja?
Jeg tror at gudene ba meg knulle Anika.
Hva?
Jeg kan ikke riktig forklare, men...
- ...hun ble rar og jeg bare følte det. - Jeg vet ikke.
- Det kan gjøre ting mer komplisert. - Ja, kanskje.
Tror du at hun... du vet. Helvete!
- De leter kanskje etter oss. - Det var en hær.
Det hadde vært sykt om de så etter oss.
Men vi må være mer forsiktige.
- Hvorfor tror du at de har kommet? - Det må ha hendt noe alvorlig.
- Nå har vi sjansen til å gjøre noe. - Ikke vær dum.
Skal du drepe alle sammen med en pinne?
- Vi har vært passive for lenge. - Det betyr bare mer problemer.
La det ligge.
Greit. Da gjør jeg det alene.
- Jeg bekymrer meg for Colin. - Han klarer seg.
Han er ikke dum i hodet, Anika. Vi må være mer forsiktige.
- Han finner det ut ellers. - Han har ikke prøvd seg på meg ennå.
Men han sa noe skummelt her om dagen.
Hva?
- Ikke tenk på det. - Jeg mener alvor.
Det spiller ingen rolle.
Jules?
Er du ok?
Ja, det er ingen fare.
- Det er bare litt slitsomt. - Jaså?
Reis deg, gutt.
Jeg tar denne.
- Det er en gutt fra landsbyen min. - Vi burde ta ham til leiren.
Du kan dra tilbake. Jeg kommer etterpå. Denne er min.
- Hva faen gjør du her? - Hva faen gjør du her?
- Ikke vær så bråkjekk, gutt. - Du sier ikke til meg hva jeg skal gjøre.
- Hvor er sønnen min? - Julian er ok.
Din idiot. Vet du hva du har gjort?
Da du drepte den soldaten, kommer ditt folk til å straffes.
De gjorde opprør. Og nå må vi stoppe det.
Du skulle ikke engang ha vært her fra begynnelsen. Dette er ikke ditt land.
Tror du at jeg ville komme hit?
Jeg kom hit fordi jeg ble beordret.
Imperiet...
...vil se dere døde. Alle fire.
For å statuere et eksempel.
Hvordan vet de at det var oss?
Fordi dere risset inn navnene deres i vakttårnet.
Nå henter du de andre og stikker herfra.
Takket være sønnen min, får du en sjanse til.
Ta den.
Folkens! Det har begynt. Opprøret.
- Hva? Hvorfor det? - Landsbyen vår kjemper tilbake.
- Hvorfor smiler du? - Det har begynt.
Hva faen er galt med deg? Du har startet en krig.
- Hva mener du? Vi var der alle sammen. - Men vi drepte ikke romeren.
Så dere skulle bare la ham...
- Støtt meg. - Hvis du hadde holdt munn...
- Det er ikke sant. - Vi kan aldri vende hjem nå.
Vi har alt vi trenger her. Var ikke det poenget?
Men det er uansett din feil.
Er alt i orden?
Ikke vær en sånn fitte.
Hva er dette? Hva gjør du?
Vi omgås.
- Jeg tar meg bare av deg. - Tar deg av meg?
- Det er tull. - Ja, det gjør jeg.
- Det trengs ikke. - Hva?
- Bare dra til helvete. - Nei, det kan du gjøre. Det er ikke lek.
- Jeg kan ikke ta ansvar for deg. - Ja, og når har du gjort det?
Våg ikke... Pappa slo aldri deg like hardt som meg. Jeg tok 100 slag for deg-
- så ikke be meg dra til helvete. Jeg hadde et liv der borte.
Vil du ikke gjøre noe? Kjempe tilbake, for det vil jeg.
Hva er poenget? Det gjør ingen forskjell. Det blir bare verre.
Hør her, Col. Jeg er lei for det.
Men jeg vil ikke være en del av det du planlegger.
- Du har bedratt oss. - Ikke tale om.
Hva tror du at foreldrene våre gjør akkurat nå?
De prøver sikkert fremdeles å finne en mann til meg.
Du burde prøve det. Å finne deg selv en mann.
Med revens paringsrop.
Slapp av.
Er alt i orden?
- De har vært borte lenge. - Ja. De var borte da jeg våknet.
Ok...
Hva?
Colin, er alt i orden?
- Col. - Jeg drar. Jeg skal gjøre en forskjell.
- Hva snakker du om? Hvor skal du? - Dere vil ikke ha meg her, så jeg drar.
- Hva faen snakker du om? - Hva er det, Col?
Snakk ikke skitt! Jeg vil ikke høre på deg!
- Ikke si det til meg. - Hva er det med deg?
- Trodde du ikke at jeg ville merke det? - Hva du prater om?
Du sa at jeg ikke skulle gjøre noe for da blir det komplisert.
- Jeg hørte dere her om kvelden. - Vi ville ikke fortelle, ok?
- Vi visste at du ville... - Ikke lyv for meg!
Jeg lyver ikke! Du er min beste venn.
- Du var med fordi vi syntes synd på deg. - Colin, hold opp.
- Din lille uekting. Du er patetisk. - Colin.
Er du ok?
Hva er det?
Jeg tror at jeg er gravid.
Hva?
Jules?
- Har han dratt? - Ja. Til helvete med ham.
Jeg følger ikke etter denne gangen. Han har tatt sitt valg.
Unnskyld at jeg flyktet. Jeg fikk panikk.
Idiot.
Hvor lenge har du visst det?
En stund.
Da søsteren min var gravid, var det lignende.
Jeg er ikke klar for dette.
- Jeg vil ikke bli som søsteren min. - Det kommer du ikke til å bli.
Hva skal jeg gjøre med et barn?
Vi tar oss av det sammen. Vi kan dra til et fint sted og...
Du skal bli pappa, Jules.
- Du burde ikke vært her. - Hva skal du gjøre med det?
- Det er ikke sånn. - Hvordan er det da?
- Det dere gjorde... Dere begynte noe. - Men det er bare jeg nå.
Da dere hadde dratt...
...kom de romerske soldatene til landsbyen og begynte å forhøre...
- ...og føre av sted folk. - Hvem da?
- Hvor er foreldrene mine? - Så du dem ikke?
Soldatene skulle hente din venn Aniikas familie. Faren din prøvde å stoppe dem.
Mora di... er jeg usikker på. Hun forsvant.
- Hvor da? - Jeg vet ikke.
- Jeg vet ikke, jeg sverger. - Hvor er hun?
Du må roe deg ned. De leter etter deg... og vennene dine.
Jeg overgir meg selv. Da kanskje de lar dem være.
Ikke vær dum. Det er for sent. Vet du ikke hva du er?
Jeg bryr meg ikke om den dritten. Jeg bare...
- Jeg ville ikke at de skulle dø. - De torturerer deg til du sladrer...
- ...og siden dreper de deg. - Vi må dra. Nå.
Jævler!
Våkn opp.
Col? Hvor har du vært? Du har vært borte i flere dager.
- Vi må vekk herfra. - Hva skjer?
Jeg vendte tilbake. Romerne leter etter oss. De fikk nesten tak i meg.
- Førte du dem hit? - Jeg er lei for det.
- Det spiller ingen rolle nå. - Dro du hjem?
Nei, jeg kom ikke så langt... Vi prater om det siden. Vi må gi dra nå.
- Prater om hva? - Sago, opp med deg.
- Colin, hva skal vi prate om? - Ingenting. Vi må vekk herfra.
Kom an.
Han har ødelagt for oss igjen.
- Er alt i orden? - Hvem er du?
- Jeg spurte hvem du var. - Ingen spesiell. Hva vil du?
Jeg leter etter en gutt. Han kom hit. Hvem andre er her?
Jeg bor alene.
- Det er best at du ikke lyver for meg. - Det er ingen andre her.
- Ikke nå lenger. - Er han der inne?
Unnskyld. Det er min feil.
- Vi må gjør noe. - Vær så snill... Tilgi meg...
- Jeg vil bare hjem. - Jeg skulle aldri ha tatt deg med.
Nei... Det var ikke din feil.
- Jeg skulle aldri ha forlatt deg. - Unnskyld meg.
Jeg skal ikke forlate deg.
- Jeg blir her og tar meg av deg. - Jeg vet det.
Col, jeg er lei for det, men vi må gå nå.
- Han sa det selv. - Jeg kan ikke bare forlate ham.
Vi kan ikke ta ham med oss.
- Hva skal vi gjøre med ham? - Hva om flere dukker opp?
Ikke vær dum, Col.
- Vi må vekk herfra. - Colin, vær så snill...
Han hadde ikke villet at du skulle gi opp.
Colin. Vi må fortsette.
De er døde.
- Jules, hva prater han om? - Colin?
Hvem er død?
Foreldrene mine. De drepte Anikas foreldre også.
Hva?
Og pappaen min?
- Jeg vet ikke, Jules. - Hva mener du med det?
Jeg så dem for noen dager siden. Han og noen andre soldater.
Han snakket med meg og reddet meg. Så forsvant han.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Jeg klarer ikke dette.
Anika. Anika!
Vi må fortsette. Prøv å ikke tenke på det.
- Lett for deg å si, familien min er død. - Lett?
Pappaen min er der ute og jeg vet ikke om han lever.
Vi må dra. Nå.
Dukk!
Helvete altså. Kult.
Kom an! Kom an!
Stopp her.
Ok...
Dere klarte dere bra.
- Det var galt. - Du drepte nok den siste soldaten.
- Col? Jeg er lei for... - Nei.
Jeg er lei for det. Jeg burde ikke ha dratt.
- Det er ikke din feil. - Jo, det er det. Alt.
- Nei, vi er alle innblandet. - Men det burde dere ikke være.
Hvis jeg bare holdt kjeften, hadde ikke noe av dette hendt.
- Alle de der døde på grunn av meg. - Ikke vær dum.
- Det hadde hendt uansett. - Slutt å beskytte meg.
Jeg må gjøre noe med det.
- Hva skal du gjøre? - Jeg leder dem bort eller noe.
- Dere må herfra. - Det er urettferdig å bare be oss dra.
Det handler ikke om hva som er rettferdig.
Det er mitt problem.
Vær så snill... Vi forlater deg ikke.
De kommer ikke til å slutte. Du klarer deg ikke ellers.
- Ingen andre skal dø på grunn av meg. - Vær så snill, du trenger ikke gjøre det.
Bare bli med oss.
Gå nå. Jeg finner dere.
Du er en tøff jævel. Det innrømmer jeg. Det ventet jeg ikke.
Du drepte to romerske soldater.
- Imponerende av en gutt. - Jeg er ingen gutt.
Menn flykter ikke.
Synd. Du hadde blitt en god soldat.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com