Goddag, skønne damer. Kom nærmere.
Jeg kan se jeres blikke. Kom bare, jeg bider ikke, hvis I ikke ønsker det.
Jeg har de fineste varer fra de mest afsides steder i Romerriget.
Kan du se fisken? Fra Germanien. Druerne er fra Gallien.
Hvor friske de er, er en smagssag.
- Vi blæser på det, Col. - Du skal.
- Jeg kan ikke. - Ødelæg det nu ikke, okay?
- Vi holder os til planen. - Hvad snakker du om?
- Vi vil skade romerne, hvor det gør ondt. - Vi stjæler æbler.
- Vi afbryder deres fødevareforsyning. - Nemlig. Æbler.
Det handler ikke om æblerne, Julian. Men om det... de repræsenterer.
De symboliserer dekadence, undertrykkerens støvle.
Man må starte småt, Jules. Hvordan styrter man et imperium?
Jeg ved det godt. Sten for sten.
- Undskyld. - Kan jeg hjælpe dig, min ven?
Det kan du faktisk. Vil du fortælle om dine skønne druer?
Druerne? Disse druer fra Gallien er de bedste, man kan få.
- Lugt. - Skal jeg lugte til dem?
- Meget fine druer. - Jeg kan ikke.
Du er en køn rebel. Du bliver aldrig til andet end romersk afskum.
Se og lær.
- Rørte du ved mit bryst? - Der er jo intet at tage fat i.
Stands, din lille skiderik! Jeg kender din far. Flyt jer!
- Flyt dig! Det var din skyld! - Hvad sælger du egentlig?
Jeg skal nok få fat på jer!
Du var ved at ødelægge det hele.
Jeg ville jo slet ikke. Far ville myrde mig, hvis vi blev taget.
Du må tale med ham næste gang.
Jeg gør det bedre end dig.
- Må jeg få mit æble? - Fortjen det.
- Så tager jeg bare et. - Så slår jeg dig.
- Hvad var meningen med det der? - Vi styrter imperiet.
Ved du, hvad de gør ved tyve, dit selviske svin?
De hugger af hånden dig. Og så er du værdiløs for mig.
Far!
Tag dem her. Kom nu.
Sæt dig ned.
Col. Du bør nok undgå ballade en tid.
- Glemme oprøret... et stykke tid. - Mener du det?
- Synes du, han har ret? - Nej, men du forstår det vist ikke.
Det er ikke kun dig, der bliver...
Hør her. Du må være mere forsigtig.
Vær nu ikke sådan en tøsedreng.
Hvad glor du på? Tror du, at du er bedre end os?
- I må hellere gå nu. - Hvad vil I?
- Gå nu, drenge. - Forsvarer du dem?
Hvad er jeres problem?
- Gør noget. - Colin.
Colin! Glem det.
Hør her, drenge...
- Er du okay, Jules? - Ja, jeg har det fint.
- Man må forsvare sig selv. - Travl dag, drenge?
Ja, far.
- Stygge fisk i floden? - Ja, de gjorde virkelig modstand.
Fangede I nogen?
Prøv nu at undgå ballade. Vi ses derhjemme.
Hvad er der sket med dit ansigt? Du er jo helt forslået!
Det er de drenge igen. De har dårlig indflydelse på hende.
Den snak igen? Kan vi ikke bare glemme det?
- Du har... - Det er i orden.
Nej. Hvilken mand med selvrespekt ville gifte sig med dig?
- Jeg ved det ikke. Hvem tænker du på? - Modbydeligt.
- Tak. - Din søster ville ikke komme hjem sådan.
Og se hende nu.
- Hun giftede sig ind i en pæn familie. - Det kostede en del, men...
Cathy er en tøjte, mor. Hun er et dårligt menneske.
Og du går i hendes fodspor. Hvornår giver du os et barnebarn?
Hvad er I ude på? Vi er ikke romere.
- Det stræber vi ikke efter. - Alt det pis om at blive respekteret.
- Tænk på dit sprog. - Røv og nøgler.
Jeg har fået nok af det her.
Jeg er træt af dette sted. Det er en losseplads.
Mine forældre bliver ved med deres vås om ægteskab.
Jeg tager væk herfra hurtigst muligt.
Mener du det?
- Hvor skal du hen? - Jeg slutter mig til oprøret.
- Vil du dræbe nogle romere? - Nemlig. Jeg tager til Rom...
...og finder ham idioten Augustus og ordner ham. I burde tage med.
- Der er jo rigeligt at dræbe her. - Og der er kommet flere på det seneste.
- Det har vist været en massakre nordpå. - Far sagde, at det ikke passer.
Det er folk, der spreder rygter.
Nå, hvem tager med til Rom?
- Jeg kunne godt tænke mig det. - Jeg har for meget at lave her.
Hvad sagde dine forældre?
- At jeg ikke skal se så meget til dig. - Mig?
Du er ikke ligefrem giftemateriale.
- Har de mødt mig? - Åbenbart.
- De vil savne mig, når jeg er væk. - Vores liv er her, Col.
- Ikke mit. Intet holder på mig. - Tak for det!
Du ved, hvad jeg mener.
Fandens! Skynd jer væk!
Skynd jer!
Stands! Hvem af jer kastede den?
Hvad laver I her?
- Hvorfor helvede har I gjort det der? - Hvad vil du gøre ved det?
- Colin, klap i. Det er vi kede af. - Ikke jeg. Han skal slet ikke være her.
- Hvad sagde du? - Vær forsigtig med det der.
Fortæl mig ikke, hvad jeg skal gøre, knægt.
- Synes du, at du er barsk? - Hold op, I gør det bare værre.
- Vi vil ikke have ballade. - Måske vil jeg det.
- Hold nu mund. - Kan vi ikke bare glemme det?
Jeg ved, hvem du er. Du er Dases uægte søn.
- Lad ham være. - Han ville nok ikke synes om det her.
Han bliver nok ikke glad, hvis han hører, at du har forladt din post.
Eller at du er en stor skiderik, men det ved han nok allerede.
Pas på, hvad du siger, knægt.
- Er du en stor mand? - Colin, stop nu.
Er hun din luder?
Kald hende ikke det.
- Godt, skat. - Stop nu.
Jeg er ingens luder.
Hvorfor laver vi ikke om på det?
Jeg lader, som om dette aldrig er sket.
Ingen behøver få noget at vide. I kan få en tur, når jeg er færdig.
- Lad mig se dine fødder. - Hvad?
Tag dine støvler af.
Jeg vil more mig med dig.
- Hvorfor fanden gjorde du det? - Er du okay?
- Ja. - Er du uskadt, makker?
Makker?
- Er du okay? - For fanden, han er død!
- Er du sikker? Nej, det er umuligt. - Col, hvad har du gjort?
Hvorfor gjorde du det der? Det var unødvendigt at dræbe ham.
- Jeg skal hjem. - Hjem? Vi er nødt til at stikke af.
- Hvad snakker du om? - De slår os ihjel.
- Far kan hjælpe os. - Ingen kan hjælpe os.
Vi går tilbage først, og så... Stop nu, det er ikke min skyld.
Vi går tilbage og henter så mange ting, vi kan, og så tager vi af sted.
- Ja, vi må væk herfra. - Nej, jeg kan ikke rejse.
- Hvor skal vi tage hen? - Aner det ikke. Bare væk herfra.
Okay, giv mig en hånd.
- Vil du købe en kylling? - Nej, ellers tak.
- Køb en af mine kyllinger. Kom nu. - Gå ad helvede til!
Så går vi.
Hvor er de andre?
- Hvad er det der? - Fars sværd. Han bliver tosset.
Det skal nok gå. Hvor er Anika?
- Okay. - Så går vi.
Vi burde måske holde os væk fra vejene.
For en sikkerheds skyld.
Ved nogen, hvor vi er på vej hen?
Vi må lægge en plan.
Vi må gå rundt ude på landet og plyndre.
Hvad er der galt med dig? Vi har lige dræbt en. Det her er alvor.
Hold op med at skabe dig.
- Tror I, vi nogensinde kan vende tilbage? - Jeg er ligeglad.
De ved måske ikke, at det var os.
Nej, måske ikke.
Vi overnatter her.
Ja...
Vi burde lave et bål, jeg fryser.
- Ikke i aften. Det er for farligt. - Farligt?
Folk leder måske efter os.
- Hvad er det der? - Hvad?
- På min ryg. Har du rejsning? - Hvad? Hvad snakker du om?
Jeg har det også. Jeg viser dig min, hvis du viser mig din.
Kan du ikke tisse et andet sted? Alle andre steder end her.
Det er ulækkert.
Godt... Hvem er parat til at finde et nyt hjem?
Ja, pyt. Hvorfor ikke?
Hallo. Kom lige og se.
Det ser godt ud.
Tak.
- Smager det godt? - Ja, faktisk.
Det her er vores sidste mad, så nyd den.
- Jeg er glad for, at I alle er her. - Ja.
- Vi havde intet valg. - Nej, men...
...nu kan vi gøre noget. Hvad vi vil. Leve på landet uden ansvar.
Ingen skide romere.
Kun os, sammen.
Mener du, at vi skal blive her?
Altid?
Ja... Det kræver lidt arbejde, men vi kan få et godt liv her.
- Kan I huske gyngen? - Ja.
- Med et stort fald nederst. - Og jeg vidste ingenting.
- Du faldt og slog dit ben. - Ja, for I efterlod mig bare der.
Nej, ikke dig. Du blev.
Men I gik.
- Det var for dårligt. - Vi skulle skaffe mad.
- Det tog en hulens tid. - Men det var sjovt.
- Og det ragede jer langsomt. - Nej.
Du er jo blevet hel igen.
- Hvad pokker var det? - En parringskald. Jeg vil tiltrække en.
- Så du kan bolle den. - Der er intet bedre at bolle her.
Okay. Fortæl mig, hvordan det går.
- Okay. Så må du finde maden. - Jeg klarer det.
- Det ser godt ud. Hvad er det? - En kastepind.
Man gør enderne tykkere end midten.
Så når man kaster den, flyver den af sted.
Og får en romer en i hovedet, dør han.
Men den ser tåbelig ud, ikke?
Lidt.
Det der er flot.
Jeg har jaget her sammen med min kæreste.
- Jeg er god til at spore. - Jaså?
- Hvad gør du så nu? - Venter.
Ja.
Her har vi det.
Leder du os?
- Synes du, at vi gjorde det rette? - Hvad?
At vi stak af.
Ja, jeg mener... Vi havde jo ikke noget valg.
Jeg vil gerne tro, at det er sandt.
- Er du okay? - Jeg har det fint.
Jeg er bare meget sulten.
Forbandede rotter.
Alt i orden, drenge?
Mens I jagtede rotter, fremskaffede jeg noget spændende.
Du er fræk. Hvad er det?
- Det er løgn! - Hvad er det?
Druiderne bruger dem, når de vil tale med guderne.
- Col, vi spiser dem ikke. - Hvordan gør de?
Jeg ved det ikke, men det finder vi ud af.
- Jeg har noget, jeg vil spørge om. - Så skulle vi måske gøre det.
Det er ikke for os. Det er ikke meningen, at vi skal tale med dem.
Hvorfor ikke? Hvad gør druiderne så specielle?
Det her er vanvittigt.
Godt. Hvordan bærer vi os ad?
Jeg er ikke helt sikker, men jeg går ud fra...
Hvornår hører vi fra guderne?
Jeg ved det ikke, men taler I med dem, så læg et godt ord ind for mig.
Jeg ved det ikke...
Jeg vil have dig.
Jeg er kommet her selv.
- Hvad er der sket her? - Laver du sjov?
- Nej. - Du begyndte at hugge i træet der.
Jeg kunne ikke stoppe dig. Du kunne have ødelagt huset.
- Og Anika sov derinde. - Ja, men der skete intet, og hun er okay.
- Ikke sandt? - Det er ikke spørgsmålet.
- Slap nu af. - Slappe af?
- Ja, alt er jo i orden. - Nej, Colin. Vi har intet at spise.
- Ingen byttedyr? - Nej, ingenting.
- Du må tage det her alvorligt. - Hvad har vi lavet?
- Du har bare fumlet rundt hele tiden. - Det er uretfærdigt.
Og hvad har du gjort?
- Det der var urimeligt. - Skrid.
Så...
I går aftes.
Du ved godt...
- Fortsæt. - Dig og mig.
- Lad os få det til at ske. - Hvilket?
Spil nu ikke komedie. Jeg ved, at du gerne vil.
Det bliver godt.
Og så drejer man sådan her.
Og lægger den over de to.
Drej. Nej, du tager en ad gangen. Du skal gøre det i par.
Nej, det var for meget. Og så holder du sådan her.
Og en gang til.
- Sådan gjorde jeg da. - Nej, du lavede kun én side.
Du drejer sådan her. Nej, sammen.
Vi har været passive for længe. Vi må foretage os noget.
Jeg synes om at være her.
- Forleden, da vi spiste svampene... - Ja?
Jeg tror, at guderne sagde, jeg skulle bolle Anika.
Hvad?
Jeg kan ikke forklare det, men...
- ...hun blev underlig, og jeg følte det. - Jeg ved det ikke.
Det kan gøre tingene mere komplicerede.
Ja, måske.
Tror du, at hun har... du ved godt. For fanden!
- De leder måske efter os. - Det var en armé.
- Leder de efter os, er vi færdige. - Vi må være mere forsigtige.
- Hvorfor er de mon kommet? - Der må være sket noget alvorligt.
- Nu har vi chancen for at gøre noget. - Vær nu ikke dum.
Vil du dræbe dem alle sammen med en pind?
- Vi har været passive i lang tid. - Det giver bare flere problemer.
Glem det.
Godt. Så gør jeg det selv.
- Jeg er bekymret for Colin. - Han klarer sig.
Han er ikke dum, Anika. Vi må være mere forsigtige.
- Ellers finder han ud af det. - Han har ikke lagt an på mig endnu.
- Men han sagde noget sært forleden. - Hvad?
- Tag det roligt. - Jeg mener det.
Det spiller ingen rolle.
Jules?
Har du det godt?
Ja, det går fint.
- Det er bare lidt hårdt. - Er det?
Rejs dig, dreng.
Jeg tager mig af den her.
- Det er en dreng fra min by. - Vi burde føre ham til lejren.
Gå bare. Jeg kommer senere. Den her er min.
- Hvad fanden laver du her? - Hvad fanden laver du her?
- Vær ikke så fræk. - Sig ikke, hvad jeg skal gøre.
- Hvor er min søn? - Julian har det godt.
Dumme knægt. Ved du, hvad du har gjort?
Fordi du dræbte den soldat, bliver dit folk straffet.
De gjorde oprør. Og nu må vi stoppe det.
I skulle slet ikke være her. Det her er ikke jeres land.
Tror du, at jeg gerne ville hertil?
Jeg kom, fordi jeg fik ordre til det.
Dommeren...
...vil se jer døde. Alle fire.
For at statuere et eksempel.
Hvordan ved de, at det var os?
Fordi I ridsede jeres navne i vagttårnet.
Nu henter du de andre og forsvinder herfra.
På grund af min søn får du en chance til.
Brug den.
Hør her! Det er begyndt. Oprøret.
- Hvad? Hvorfor? - Vores landsby gør modstand.
- Hvorfor smiler du? - Det er jo begyndt.
Hvad er der galt med dig? Du har startet en krig.
Hvad mener du? Vi var der alle sammen.
Men vi dræbte ikke romeren.
Ville I bare lade ham...
- Støt mig. - Hvis du havde holdt mund...
- Det er ikke sandt. - Vi kan aldrig vende hjem nu.
Vi har jo alt her. Var det ikke pointen?
Men det er din skyld.
Er alt i orden?
Vær nu ikke så trist.
Hvad er det her? Hvad vil du?
Vi sludrer.
- Jeg tager mig bare af dig. - Tager dig af mig?
- Sludder. - Det gør jeg.
- Det behøver du ikke. - Hvad?
- Forsvind. - Nej, det kan du gøre. Det er ingen leg.
- Jeg kan ikke dække over dig altid. - Hvornår har du gjort det?
Vov ikke... Far slog aldrig dig så hårdt som mig. Jeg tog hundrede slag for dig-
- så sig ikke, at skal forsvinde. Jeg havde et liv derhjemme.
Vil du ikke gøre noget? Gøre modstand, for det vil jeg.
Hvorfor? Det gør ingen gavn. Tingene bliver kun værre.
Hør her, Col. Jeg er ked af det.
Men jeg vil ikke være en del af det, du planlægger.
- Du har bedraget os. - Nej!
Hvad tror du, vores forældre laver lige nu?
De forsøger sikkert stadig at finde en mand til mig.
Du burde prøve på det. At finde en mand selv.
Med rævens parringskald.
Tag det roligt.
Er alt i orden?
- De har været væk længe. - Ja. De var væk, da jeg vågnede.
Okay...
Hvad?
Colin, er du okay?
- Col. - Jeg går nu. Jeg vil gøre en forskel.
Hvad snakker du om? Hvor skal du hen?
I vil ikke have mig her, så jeg går.
- Hvad fanden snakker du om? - Hvad er der, Col?
Glem dit vås! Jeg vil ikke høre på dig!
- Tal ikke sådan til mig. - Hvad er der med dig?
- Troede du ikke, jeg kunne se det? - Hvad taler du om?
Du sagde, jeg ikke skulle gøre noget. Det ville gøre det kompliceret.
- Jeg hørte jer forleden. - Vi ville ikke sige noget.
- Vi vidste, at du ville... - Lyv ikke for mig!
Jeg lyver ikke! Du er min bedste ven.
- Du var med, fordi vi havde ondt af dig. - Colin, stop nu.
- Din lille horeunge. Du er patetisk. - Colin!
Er du okay?
Hvad er der?
Jeg tror, jeg er gravid.
Hvad?
Jules?
- Er han taget af sted? - Ja. Til helvede med ham.
Jeg følger ikke efter denne gang. Han har taget sin beslutning.
Undskyld, at jeg flygtede. Jeg gik i panik.
Fjols.
Hvor længe har du vidst det?
Et stykke tid.
Da min søster var gravid, var det også sådan.
Jeg er ikke parat til det her.
- Jeg vil ikke være som min søster. - Det bliver du heller ikke.
Hvad skal jeg stille op med et barn?
Vi opfostrer det sammen. Vi kan tage til et rart sted og...
Du skal være far, Jules.
- Du burde ikke være her. - Hvad vil du gøre ved det?
- Det er ikke på den måde. - Hvordan er det så?
- Det, I gjorde... I indledte noget. - Men det er kun mig.
Da I var taget af sted...
...kom de romerske soldater til byen og begyndte at forhøre...
- ...og føre folk væk. - Hvem?
- Hvor er mine forældre? - Så du dem ikke?
Soldaterne ville hente din ven Anikas familie. Din far forsøgte at stoppe dem.
Din mor... Jeg er ikke sikker. Hun forsvandt.
- Hvorhen? - Det ved jeg ikke.
- Jeg ved det virkelig ikke! - Hvor er hun?
Fald nu ned. De leder efter dig... og dine venner.
Jeg overgiver mig. Så lader de måske dem være.
Vær ikke dum. Det er for sent. Ved du ikke, hvad du er?
Jeg er ligeglad med den skiderik. Jeg vil bare...
- Jeg ønskede ikke, at de skulle dø. - De torterer dig, til du tilstår...
- ...og så dræber de dig. - Vi skal af sted. Nu.
Skiderikker!
Vågn op.
Col? Hvor har du været? Du har været væk i flere dage.
- Vi skal væk herfra. - Hvad sker der?
Jeg tog tilbage. Romerne leder efter os. De var ved at fange mig.
- Førte du dem hertil? - Jeg er ked af det.
- Det spiller ingen rolle nu. - Gik du hjem?
Nej, jeg kom ikke så langt... Vi taler om det senere. Vi skal af sted nu.
- Taler om hvad? - Sago, op med dig.
- Colin, hvad skal vi tale om? - Ingenting. Vi skal væk.
Kom nu.
Han har ødelagt det for os igen.
- Alt vel? - Hvem er du?
- Jeg spurgte, hvem du er. - Ikke nogen. Hvad vil du?
Jeg leder efter en dreng. Han gik denne vej. Hvem andre er her?
Jeg bor alene.
- Du skal ikke lyve for mig. - Her er ikke andre.
- Ikke længere. - Er han derinde?
Undskyld mig... Det er min skyld.
- Vi må gøre noget. - Tilgiv mig...
- Jeg vil bare hjem. - Jeg skulle aldrig have taget dig med.
Nej... Det var ikke din skyld.
- Jeg skulle aldrig have forladt dig. - Undskyld.
Jeg går ikke fra dig.
- Jeg bliver her og tager mig af dig. - Det ved jeg.
Col, jeg er ked af det, men vi skal gå nu.
- Det sagde du selv. - Jeg kan ikke gå fra ham.
Vi kan ikke tage ham med.
- Hvad skal vi gøre ved ham? - Sæt nu, der kommer flere?
Vær ikke dum, Col.
- Vi skal væk nu. - Colin, kom nu...
Han ville ikke have ønsket, at du gav op.
Colin. Vi skal videre.
De er døde.
- Jules, hvad taler han om? - Colin?
Hvem er død?
Mine forældre. De dræbte også Anikas forældre.
Hvad?
Og min far?
- Jeg ved det ikke, Jules. - Hvad mener du med det?
Jeg så dem for nogle dage siden. Han og nogle andre soldater.
Han talte med mig og reddede mig. Og så forsvandt han.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg kan ikke klare det her.
Anika. Anika!
Vi er nødt til at fortsætte. Forsøg ikke at tænke på det.
- Det kan du sagtens sige! - Sagtens?
Min far er derude, og jeg ved ikke, om han er i live.
Vi skal af sted. Nu.
Duk dig!
For pokker da. Flot.
Kom an! Kom an!
Stands her.
Okay...
I klarede jer godt.
- Det var sindssygt. - Du dræbte vist den sidste soldat.
- Col? Jeg er bange for... - Nej.
Jeg er ked af det. Jeg burde ikke være gået.
- Det er ikke din skyld. - Jo, det er det. Det hele.
- Nej, vi er alle med i det. - Men det burde I ikke være.
Hvis jeg bare havde holdt kæft, var alt det her ikke sket.
Alle de mennesker døde på grund af mig.
Vær ikke så dum.
- Det var sket alligevel. - Du skal ikke forsvare mig.
Jeg må gøre noget ved det.
- Hvad vil du gøre? - Jeg leder dem væk.
- Du skal væk herfra. - Det er urimeligt, at vi bare skal gå.
Det handler ikke om, hvad der er rimeligt.
Det er mit problem.
Hør... Vi forlader dig ikke.
De vil ikke stoppe. Ellers klarer du dig ikke.
- Ingen skal dø på grund af mig. - Hør... Du behøver ikke gøre det.
Kom nu med os.
Tag af sted. Jeg finder jer.
Du er en barsk satan. Det indrømmer jeg. Det havde jeg ikke forventet.
Du dræbte to romerske soldater.
- Imponerende af en dreng. - Jeg er ikke en dreng.
Mænd flygter ikke.
Synd. Du kunne være blevet en god soldat.
Tekster: Torben Christensen Ordiovision