Elizabeth?
Hvem er I? Hvordan er I kommet ind?
Gør præcis, som jeg siger. Kom her.
Med mindre jeg skal besøge Frankies værelse?
Forstod du, hvad jeg sagde?
Læg den. Nu. Sådan.
Adam.
Hvad vil I os?
Slug de her.
Nej, det vil jeg ikke. Nej.
Adam.
Hører du efter? Hører du efter?
Hør godt efter.
Enten sluger du dem...
...eller også går jeg hen og hilser på din søn Frankie.
Forstået?
Skal det være let eller svært?
Sådan.
Den er næsten tom.
Det er fire tilbage.
En.
Ned med den.
To.
Tre.
Sådan. Det var da ikke så svært?
Nej, nej, nej!
Frankie, din heldige starut.
Barberblad.
Vi burde ikke være her, Jeff. Din teori holder ikke vand.
-Ikke underligt, at inspektør Martel... -Martel går snart på pension.
-Hvem er det? -LAPD. Vi vil stille et par spørgsmål.
Jeg sagde jo, at han var her.
-Hvad laver du? Jeg slår dig ihjel! -Okay?
Jeg sætter dig af først og kører så forbi stationen med ham her.
Det er en stor dag i morgen. Du har brug for din skønhedssøvn.
-Skal du ikke bruge min hjælp? -Jeg klarer mig, inspektør.
Stop, det betyder uheld. Liz vil have mig hjem i et stykke, så jeg kører.
-Okay. -Tak.
Pas nu på.
-Hej, knægt. -Jeg havde mareridt.
Det er ikke rart. Kom her.
-Er du okay? -Jeg drømte, at der var en skurk her.
En skurk? Jeg lover, at der ikke er nogen skurke herinde. Okay?
-Hvad tror du, at det der er? -Mor har lavet en overraskelse.
Hvis det er en overraskelse, må du jo ikke fortælle mig om den.
Okay, lad os se.
"Jeg er så stolt af dig."
Hvor er den smuk. Så farverig.
Vi siger ikke til mor, at du sladrede.
-Det lover jeg. -Godt. Vi putter dig og finder mor.
Hvor er mor? Hvor er hun blevet af? Har hun gemt sig? Hvor er hun?
Måske er hun i stuen?
Nej, der var hun ikke. Vi kigger i soveværelset.
Hvor kan hun være?
Vent, jeg tror, at jeg ved, hvor hun er.
Er hun herinde?
-Herregud. -Hvad er der?
Ingenting, skat. Hun er her ikke.
Frankie, gør mig en tjeneste. Læg dig til at sove med det samme.
Liz. Liz.
Nej...
Hvad har du gjort?
Jeg elsker dig.
Vi har en kode 10-56 på 10622 Magnolia Boulevard.
-Må jeg se liget? -Naturligvis, kriminalassistent.
Hans nye slips passede vist ikke.
Jeg hørte dig vist ikke. Sig det igen. Synes du, at det er sjovt?
-Så er det nok, assistent Anderson! -Okay.
-Med al respekt, sir. -Det er okay.
-Hvad er der med ham? -Konen tog sit liv for 3 måneder siden.
-Han har besvaret alle 10-56'ere siden. -Hvad er en 10-56'er?
Selvmord.
-Herregud. Stakkels fyr. -Ja... Tag hånd om liget, okay?
-Deres Højhed ville tale med mig? -Stop med det. Jeg stjal ikke dit job.
Jeg tog jobbet, fordi du skyllede det ud i toilettet.
To mænd mere har anmeldt dig.
Okay? Hvem?
De kalder dig "selvmords-fyren", Jeff.
Hvad skal jeg sige?
Siden det skete, har du sneget dig rundt ved alle selvmord.
Det giver ingen mening, og jeg tillader det ikke længere.
Du må op på hesten igen. Du får en ny partner og en drabssag at arbejde på.
-Du har talent. Spild det ikke. -Jeg efterforsker allerede en drabssag.
-Elizabeth begik selvmord. -Nej, det gjorde hun ikke.
-Vi har talt om det her hundrede gange. -Hvorfor skulle hun begå selvmord?
Med al respekt for hende, så udtrykte hendes kunst megen smerte.
-Vi ved ikke, hvad der foregik... -Jo, jeg ved det!
Hun var min kone. Hun var min bedste ven, så jeg ved det.
Hvad med Frankie?
Hans drøm om en mand på sit værelse. Tror du, at han fandt på det?
Og de to fyre, som jeg så på vejen ind? Ingen aner, hvem de var.
Der er noget galt.
Det er ikke bare galt. Det er vanvittigt.
Okay.
-Hænderne op! -Der fik du mig, knægt! Kom her.
Jeg hørte bruseren og vidste, at det var dig. Skal vi lege?
Jeg snakker lige med farmor først. Og så kan vi lege.
-Hurra! -Jeg kommer om lidt.
-Hej, mor. -Hej.
Det er længe siden, at vi har set dig.
Du har da i det mindste været i bad.
Ja...
-Skal du ikke tilbage til lejligheden? -Nej, jeg kan ikke.
Så sælg den dog og kom videre.
Du er en skidt forbillede for din søn. Du kan ikke komme forbi sådan der.
-Han er et barn og bemærker ingenting. -Okay, så det gør han ikke?
Så kender du ikke din søn. Han bemærker alt.
-Og jeg bemærker det også, Jeff. -Som mor ved du, hvad jeg gennemlever.
For to måneder siden forstod jeg det. Nu er det bare selvdestruktivt.
Jeg har brug for din hjælp, mor. Vær der for Frankie.
Jeg kan ikke. Ikke endnu.
Du får hende ikke tilbage ved at slå dig selv ihjel.
Så, nu er det sagt.
Ja, nu er det sagt.
Er du okay, far?
Ja, knægt. Jeg har det fint.
Jeg elsker dig. Det ved du godt, ikke? Kom her.
Jeg skal afsted, okay?
TRE MÅNEDER SENERE
-Anderson. -Det er Kelly. Kør til hospitalet.
Nu.
-Kelly, hvad foregår der? -Kør. Jeg informerer dig undervejs.
Frøken Wilson.
Jeg er kriminalassistent Jeff Anderson fra Los Angeles Politi.
Jeg ved godt, at du har oplevet noget ganske ubeskriveligt...
Jeg har fortalt det hele til dine kolleger.
Jeg skal høre det direkte fra dig. Fortalt med dine egne ord.
Min kæreste Mike var taget hjem.
Jeg hørte yderdøren og...
Jeg troede, at han måske havde glemt noget.
To mænd trådte ind.
Den ældste var i tresserne.
Og...
Han så ud til at hade mig.
Den yngste var i tyverne.
Han havde en pistol.
Den ældste...
...gav mig et glas sovepiller.
Og...
Han sagde...
...at jeg skulle tage dem.
Han vidste, hvor min mor bor.
Og så...
Mike havde glemt noget.
Og... Det næste jeg husker, er, at jeg vågnede op her.
Hvor er Mike?
-Frøken Wilson... -Jeg hedder Jane. Sig Jane.
Jane...
Nej.
Nej, sig det ikke... Sig det ikke...
De skød ham.
Han klarede den ikke.
-Nej... Nej... -Det gør mig ondt.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige... -Det er det, jeg har sagt i 6 måneder!
Du forstår vel godt, hvad jeg bliver nødt til at gøre?
Ja.
-Hvor er det? -Oppe ovenpå.
Han slog til her. Der.
JANE WILSON ÅRETS ADVOKAT
Elizabeth Anderson skaber et mørkt univers
FREMSTÅENDE KIRURG TAGER SIT LIV
JANE WILSON KÆMPER FOR KVINDERS RETTIGHEDER
-Ja? -Far?
-Alt vel? Er du sammen med farmor? -Skal vi stadig til Disneyland?
Nej, det er jeg ked af. Det havde jeg glemt.
-Kan vi gøre det i morgen? -Nej, far har for meget at lave.
-Leder du efter en skurk? -To, faktisk.
Hvad har de gjort?
-De har gjort noget slemt. -Slog de mor ihjel?
Giv farmor telefonen. Jeg skal lige tale med far. Gå indenfor imens.
Dygtig dreng.
-Er du gal? Taler du med ham om det? -Mor...
Jeg lagde ikke mærke til, at det var ham.
Frankie har glædet sig til turen til Disneyland i flere uger.
-Du lovede ham det, Jeff. -Jeg skal nok gøre det godt igen.
Sådan tænker små drenge ikke. De har brug for en far, som de kan stole på.
Ikke en, der kommer med tomme løfter.
Jeg bliver nødt til at løbe, mor.
Jeg savner dig.
Hvad har du?
19 prominente kvinder tog livet af sig selv med barberblad i deres badekar,-
-efter at have slugt sovepiller. Alle sammen i Los Angeles-området.
Jeg gik kun ti år tilbage.
Giv mig lige et øjeblik.
-Hvordan prominente? -Læge, jurist, kunstner, politiker...
Alle var i nyhederne i ugerne op mod selvmordene.
-Blev de myrdet af de mistænkte? -Sikkert ikke dem alle.
Men jeg ved det ikke. Der er hverken gerningssteder eller beviser.
Er det din teori? To mænd der simulerer kvinders selvmord i stor skala?
Prominente kvinder.
-Hvorfor har ingen opdaget det? -Det gjorde jeg, men ingen troede mig.
Jeg forstår det godt. Der er hverken motiv eller spor. Det ligner ikke mord.
Der begås mere end 1.000 selvmord om året i den her forbandede by.
-Så det er perfekte forbrydelser? -Så tæt på, man kan komme.
-Hvad er deres motiv? -Jeg ved det ikke. De hader kvinder.
Det er jeg sikker på.
Jeg skal bruge et hold. Det er for megen information at håndtere alene.
Sådan fungerer det ikke længere. Det er ikke dig og mig på patrulje.
Okay, fint.
"Jeg hader dig."
Fuck! Jeg hader dig!
-Jeg kom så hurtigt, jeg kunne. -Tak. Kom ind.
-Herregud, Jeff. Hvad har du gang i? -Jeg prøver at tænke ligesom dem.
Nu ved jeg, hvordan de gør.
Og så forsvinder de bare igen.
Okay, lad os antage, at din teori er korrekt.
-Hvad gør vi så ved det? -Her er dem, jeg ville dræbe.
-Hvordan gjorde du det? -Se. Jeg har været i gang i to uger!
-Du skræmmer mig. -Kvinderne skal have beskyttelse.
Du kræver det umulige.
Ved du, hvor dyrt det er, at yde dem alle beskyttelse? Hvor længe?
-Indtil de slår til, Kelly! -Det kan tage måneder. Hvis du har ret!
-Selvfølgelig har jeg ret. -Jeg ønsker også at beskytte dem.
Det her er tusindvis af arbejdstimer. Masser af sager ville ikke blive løst.
Det er dit skide job nu! Du stjal det kraftedeme fra mig!
-Det var det, der skete. Vær ærlig nu. -Okay, Jeff.
Hvad fortæller jeg chefen? At min gamle makker, der ikke har arbejdet,-
-siden hans kone begik selvmord for et halvt år siden,-
-har en teori om, at to mænd tvinger kendte kvinder til at begå selvmord?
-Sådan ville jeg ikke fremlægge det. -Vi har brug for beviser, Jeff.
Sikre beviser på, at noget af det her er sandt.
De efterlader ikke beviser! Fatter du det ikke? Du er klogere end det!
-De udfører det til perfektion! -Kom op med noget!
Lad dem ikke fange dig! Kom nu!
Fang den dreng!
Kom nu, du...
-Se, hvad katten har slæbt ind. -Han ser glad ud.
Det er en god dag i dag.
-Du ved, hvad jeg har sagt i måneder. -At hun ikke tog livet af sig? Stop.
Mor. Jeg havde ret.
Jeg kan bevise det nu.
-Mener du det? -To mænd har myrdet kvinder.
I årevis.
De dræbte Liz.
Herregud.
Er du sikker?
-Hvor tæt er du på at fange dem? -Så forbandet tæt på.
Hvis du tror, at du kan fange de svin, så gør alt, hvad der står i din magt.
Hvis det betyder, at du ikke kan tilbringe tid med Frankie,-
-så forklarer jeg det for ham, og vi venter på dig.
Det her kan forandre dit liv. Undskyld, at jeg ikke troede på dig.
-Tak, mor. -Hun elskede dig virkelig højt!
-Far! -Hej, knægt! Giv mig et kram!
-Skal vi til Disneyland? -Nej, ikke i dag.
-Har du allerede fanget skurkene? -Nej, men det gør jeg.
Jeg ved godt, at du er Batman.
Gå ud og leg med dine venner, okay? Jeg elsker dig. Afsted med dig.
-Ja? -En Amanda Tyler ringede.
Hun bliver overvåget af en mand i en bil.
-Hvorfor vedrører det mig? -Hun står på din liste.
-Tager du imod alarmopkald? -Jeg får besked, hvis de er på listen.
-Så du har fortalt chefen om det? -Nej. Det her er mellem dig og mig.
Du er der nu, ikke? Holder du øje med alle kvinderne?
-Så godt jeg kan ene mand. -Du laver ulovlig overvågning.
-Jeg gør det mest i min fritid. -Sig det til juryen. Lad hende være.
-I det mindste indtil videre. -Javel, frue.
Sig, det er løgn...
Okay...
Tag nu telefonen, for helvede.
-Jeff, det nytter ikke noget. -Lyt. Send forstærkning. Nu!
-Hvad snakker du om? -De er her nu. Gør det.
Hallo! Rør jer ikke, for helvede!
Elizabeth...
Hænderne bag hovedet. Også dig. Gør det!
Hvem er Elizabeth?
Læg våbnet. Læg våbnet, sagde jeg.
Gør, som han siger. Du kan stadig redde hende.
Nu.
Vend dig om. Ned på knæ, for fanden.
-Du svarede ikke. Hvem er Elizabeth? -Min kone.
Kriminalassistent Jeff Anderson, drabsafdelingen.
Som Elizabeth Anderson.
Du var så bekymret, fordi manden var panser.
-Med rette. -Jeg husker også en lille dreng?
Så vi myrdede din kone.
-Hvordan vidste du, at vi var her? -Jeg forsøgte at tænke som jer.
Du er jo den rene Magnum, assistent Anderson.
-Jeg er træt af det her. -Vent!
De er her!
Jeg har brug for hjælp. Du bliver nødt til at hjælpe til.
Du klarer dig.
Vi må væk herfra.
Sådan ja.
Stands!
Tag ikke hjem. Vi kører efter nødplanen. Afsted.
Mark Witver, entreprenør. Tidligere gift med Felicia Connor, afdød.
Hun begik selvmord. Samme scenario som ofrene. Den unge er deres søn.
Adam Witver. Han var fem, da moderen begik selvmord.
Huset er sikret. Men I bør tage et kig i kælderen.
Pas på.
Jeff, jeg beklager.
Jeg skulle have stolet på dig.
Det er okay. Du havde intet valg.
Vi er nødt til at finde din søn.
I er nødt til at finde min søn. Bland mig udenom.
Familien betyder alt. Ikke sandt, Jeff?
Hvad er er med dig? Fortæl din historie. Jeg vil gerne høre den.
Tja... Lad os begynde med stamtræet. Min far...
Han var væk, da jeg blev født. Min mor opfostrede mig. Jeg var en møgunge.
Jeg var sikkert vred på hende over, at min far ikke var der, men...
At opfostre mig alene viste sig at være mere, end hun kunne håndtere.
Hun begik selvmord, da jeg var ni.
Hun druknede i sit eget blod. Ved siden af hende lå der en tom æske sovepiller.
Jeg læste indlægssedlen igen og igen for at finde en forklaring.
En af min mors venner kontaktede kommunen og tilbød at tage sig af mig.
Det viste sig, at hun troede, at jeg havde drevet min mor til vanvid.
Så vanvittig at hun tog sit eget liv.
Hun ville rette op på mig,-
-hvilket indebar tæsk og uretfærdig afstraffelse.
-Ydmygelser. Jeg tog sagen i egen hånd. -Inspektør.
En morgen ringede jeg efter politiet. Jeg var tolv eller der omkring.
Jeg fortalte, at jeg havde fundet hende død i badekarret.
Jeg havde aldrig haft det bedre.
Hvorfor fortæller du det her? Skulle det retfærdiggøre, hvad du har gjort?
Hvad? Mod min kone?
Jeg siger det, fordi jeg respekterer, at du var klog nok til at fange mig.
Jeg vil have, at du forstår, hvem jeg er.
Og for det andet:
I morgen er jeg væk herfra, og du hører aldrig fra mig igen.
Mener du det?
Du tror vel ikke, at vi gør det her uden at have en nødplan?
Jeff. Du bliver nødt til at komme med. Nu.
Nu begynder det.
Hvad?
-Jeff! -Mor, hvad laver du her?
MIN FAR FOR DIN SØN
Hvor skal vi hen?
Jeg skulle hente dig. Jeg er din fars nye makker.
-Skal vi besøge far? -Absolut.
-Hvorfor tog farmor ikke med? -Hun skulle løbe ærinder. Bare rolig.
Vi skal have det sjovt, du og jeg.
Til venstre.
21.
Vi har ikke noget valg. De har Frankie!
-Du beder mig løslade en seriemorder! -Hvad? Vi narrer ham selvfølgelig.
-Vi sætter en sender på ham. -Og hvis de dræber Frankie alligevel?
Vi går ind og får noget ud af ham.
Ja, for han hjælper os jo helt sikkert.
-Hvor helvede er de? -Uha, hvad har Adam nu gjort?
-Han har taget min søn. -Frankie? De bliver hurtigt store.
-Bliv der. -Det er okay.
Hr. Witver. Hr. Witver!
-Jeg er inspektør og bestemmer her. -En kvindelig inspektør? Hold da op.
Det ser man ikke så tit. Vent nu lidt.
Hvis jeg husker rigtigt, så blev vi interesseret i din kone,-
-mens du læste til inspektør.
Så det betyder, at hun tog dit job.
Tjek lige, at du stadig har dine nosser.
Hjælp os med at finde din søn, og vi beder anklageren tage hensyn til det.
Så jeg slipper for nogle hundrede år i fængsel? Helt ærligt, inspektør.
Nu skal du høre, hvordan det foregår:
Vi afleverer hans søn tilbage, så snart I løslader mig.
-Det kommer ikke til at ske. -Så må I købe en lille trækasse.
-Ved du hvad? -Okay, Jeff. Hvad vil du gøre nu?
Har du tænkt dig at skyde mig? Så skal det nok gå godt for dig.
Tænk dig om. Dør jeg, så dør han.
Jeff. Læg den.
Du slipper ud herfra, og jeg får min søn tilbage.
Tilbage, fru inspektør!
I to følger mig ud herfra. Forstået?
-Kom så. -Undskyld.
Kom så, Jeff.
Afsted.
-Bilnøglerne, Jeff. -Min bil står ved gerningsstedet.
Jeg føler med dig, Jeff. Jeg tog din kone. Hun tog dit job.
Du har ingenting tilbage. Jeg kan i det mindste give dig jobbet igen.
-Nej! -Tænk på din søn! Tilbage.
Okay? Fuck dig.
-Hvornår kommer min far? -Snart. Han skrev, at han er forsinket.
Han er altid forsinket.
-Trist, at din far aldrig er der. -Det ved jeg ikke.
Min mor var sådan. Jeg hadede hende for det.
Min mor er død.
Det er min også.
Vi har vist meget tilfælles.
Vi bliver sikkert venner, du og jeg.
Det glæder mig. Jeg har aldrig haft venner.
Din kone begik ikke selvmord, vel?
Da jeg mødte Felicia, udførte jeg forefaldende arbejde.
Hun, derimod, var næsten færdig med jurastudiet.
Kærlighed ved første blik. Men jeg havde ikke tænkt det igennem.
Vi blev gift et halvt år efter, at vi havde mødt hinanden.
Hun blev ansat på et advokatkontor og ændrede sig fra dag et.
-Jeg troede, at hun ville forlade mig. -Men hun blev gravid.
Nemlig.
Vi troede, at Adam ville være med til at holde sammen på ægteskabet,-
-men i stedet satte den gang i en usund konkurrence-
-mellem hendes karriere og vores familie.
-Så du dræbte hende? -Og jeg nød hvert sekund.
Og det var starten på en meget lang serie.
Det var vist min mor.
Stands her.
Her stiger du ud.
-Fortæl, hvor min søn er. -Hvor skulle jeg vide det fra?
-Jeg vil se ham nu. -Jeg lader ham gå, når jeg finder Adam.
Jeg sværger. Det var aftalen: Du lader mig gå, jeg lader Frankie gå.
Ring til Adam. Nu.
Du har ikke forstået det. Det er mig, der bestemmer.
Mener du det? Troede du virkelig, at jeg ville lade dig gå?
Ring til Adam. Gør det nu.
-Far. -Assistent Anderson tilbageholder mig.
Hold dig til planen. Behold drengen indtil...
Adam! Fuck!
Okay, vi følger dine regler.
Hvad sker der?
-Din far ringede. Han når det ikke. -Hvorfor kaldte du ham far?
Det er bare sådan, vi laver sjov med hinanden.
-Må jeg tale med ham? -Han har travlt. Du kender ham.
Kan vi tage hjem til farmor? Jeg kan ikke lide at være her.
-Din farmor bad mig om at passe dig. -Har hun ringet til dig?
Du kan jo sluge den her?
Så sover du godt i nat. Når du vågner, kører jeg dig hen til din far.
Jeg må ikke tage imod noget fra fremmede.
-Jeg er jo din fars makker. -Så vis mig dit politiskilt.
-Jeg har det ikke på mig. -Så tror jeg ikke på dig.
Her er min pistol. Tror du på mig nu?
Dygtig dreng.
Du får en adresse. Kom derhen med min søn.
Træk den nu ikke for langt.
Du er panser.
I dræbte min kone og min makker og tog min søn. Jeg er ligeglad!
Hvad skal jeg gøre, far?
Hvor meget du end slår mig, så gør vi ikke noget, vi ikke vil.
Okay?
Okay, du bad selv om det.
Far!
Jeg sender en adresse. I er her inden for en time.
Herregud!
Det ser ud til at gøre ondt.
Slår det dig ikke, at vi minder om hinanden?
Din hjerne mangler vist blod.
Jeg dræbte din kone og ødelagde dit liv. Du blev besat og levede for det.
Jeg gjorde dig til den, du er.
Ligesom kvinderne i mit liv gjorde mig til den, jeg er.
-Du slipper ikke levende fra det her. -Vi får se, hvad Adam siger til det.
-Skammer du dig ikke over ham? -Jeg er stolt af ham.
Glem ikke, at han voksede op uden mor.
-Hvor er Frankie? -Er du okay, far?
-Jeg vil se min søn. Nu. -Lad min far gå, så får du Frankie.
Nu!
Vi er blevet venner, Frankie og jeg. Vi har meget tilfælles.
Jeg ved godt, hvad du har gang i. Dit bullshit bider ikke på mig.
Smut med dig, Adam.
Nu skal du høre, hvad der sker. Vore veje skilles nu. Adam beholder Frankie.
Du stiller mig for en dommer, og min advokat gennemgår alle jeres fejl.
Jeg tager chancen med dommeren, og du mister dit job.
Indimellem tilbringer Frankie lidt kvalitetstid med onkel Adam.
Han bliver en udmærket elev. Han har den rigtige baggrund.
Nej! Nej!
Jeg tæller! Hver gang jeg når til tre, mister han en kropsdel! En!
To! Tre!
Vent, vent, vent!
Du dræbte lige din søn.
-Far! Nej! -Dit svin! Han var mit et og alt!
Fortæl, hvor Frankie er!
Du har intet at forhandle med, og jeg har intet at miste!
-Så er vi døde. Begge to. -Far, hjælp mig!
Far!
Dit svin! Dit svin! Dit svin!
Hvorfor? Hvorfor hjalp du ham med at dræbe alle de kvinder?
Min far opdragede mig sådan.
Gør det. Gør det!
Far?
-Gør det! -Frankie! Kom, Frankie.
Okay. Det er overstået. Okay? Okay.
Det er okay, knægt. Jeg sætter dig lige ind i bilen.
Godt. Tag selen på.
Dygtig dreng. Tag den på.
Det er okay. Jeg kommer lige om lidt.
Op med dig. Kom, dit svin.
Kom så.
Din far var dit et og alt. Lad os se, hvordan du klarer dig uden ham.
Hvorfor smider du det væk?
Jeg er færdig med det, knægt. Jeg har ikke brug for det længere.
Hvor skal du hen, Frankie?
Du fanger skurke, far. Det er dit arbejde. Folk har brug for dig.
Luk døren.
Tag selen på.
Er du klar? Så kører vi.
Har du tænkt dig at efterlade mig her?
Jeg elsker dig.
Oversættelse: J. Petersen