Postoje među nama ljudi,
koji su obdareni savršenim sećanjem na sve svoje prošle živote.
Zovu se Besmrtnici.
BESKONAČNOST
Među Besmrtnicima, dve grupe se bore za prevlast. Na jednoj strani su Vernici,
koji su posvećeni korišćenju znanja radi zaštite i napretka čovečanstva.
Protiv njih su Nihilisti, koji gledaju na ovaj dar kao na kletvu.
Nove tehnologije pružile su Nihilistima
priliku da zbrišu sav živ na Zemlji. I vodi se trka za njihovu kontrolu.
MEKSIKO SITI PRETHODNI ŽIVOT
Preveo: Bambula
Tredvej, reci mi da ga imaš. -Da. Imam ga.
Možda zakasnim malo. Krenuo sam da se nađem s vama. -Razumem.
Tredvej, jesi li dobro? -Ne smemo dozvoliti da uzmu Jaje nazad.
Ne mogu da verujem da bi Betherst išao ovoliko daleko.
On nije čovek kakvog ga se sećamo.
Sranje.
Ejbel. Idem prečicom. Nađimo se na autoputu.
Postavili su blokadu. Dođite do osnove krana. -Tredvej, slušaj.
Nemoj da ideš preko tog mosta.
Tredvej?
Ejbel, slušaj me. Ako ne uspem, pogledaj unutra.
Ne znam kakvo čudo misliš da izvedeš,
ali ispred tebe je procep od 50 m. Koji je njegov plan?
Leona. Molim te.
Leona, probudi se. Probudi se.
Naći ću te na Početku. -Volim te.
Da li ste imali san toliko stvaran da vam je delovao kao da je sećanje?
Da li uhvatite sebe i ogledalu i iznenadite se?
Kao da ste očekivali da vidite kako neko drugo lice gleda u vas.
Svi ti ljudi idu nekud, rade nešto.
Ali na šta se sve to svodi?
Ako budem znao odgovor, sve male stvari se možda uklope.
Možda budu imale smisla. -Ćao. -Evane. Tačno na vreme.
Drago mi je što vas vidim. Kako ste? -Je li bilo teško da dođete ovde? -Ne.
Dobro. -Treći intervju ove nedelje.
Evo njega. -Zdravo, gospodo. -Zdravo. Kako ste?
Drago mi je. -Evane, drago mi je.
Mnogo hvala na odvojenom vremenu. Cenim to.
Prelepo je ovo što imate. -Hvala.
Fenomenalno. -Imam par pitanja ako nije problem.
Naravno. -Postoji par nepoznanica u vašoj prošlosti.
To mi je jasno. -Vi ste prvo lice koje ljudi vide
kad uđu u moj restoran. -I biće pozdravljeni osmehom.
Imao sam neke probleme u prošlosti.
Pročešljao sam vašu prošlost, g. Makali.
Razgovarao sam s nekoliko vaših bivših poslodavaca.
I znate šta? Svi su isto rekli.
Interesuje me da čujem šta su imali da kažu. -Kažu da ste sjajni!
Kažu da ste pametni. On je pametan momak. Evo ga pametan momak.
To je sve dobro. Pretpostavljam da sam dobio posao. Kad počinjem?
Pričajte mi o mušteriji kojeg ste napali. -On je napao konobaricu.
Slomili ste mu ruku. -Jesam. Nenamerno.
Izvinite, ali uhvatio je za dupe. Zamolio sam ga ljubazno da ode.
Ščepao me je rukama. Nije podneta optužnica. Sve je odbačeno.
Završili ste smenu u Lokandi i nikad se niste vratili?
Imao sam lični problem. To je bilo pre 6 godina.
Da, vaš menadžer mi je rekao da ste završili u bolnici. -Dve nedelje.
Dve nedelje. Melani, u pitanju su samo 2 nedelje. Dve nedelje.
Slušajte. Moja borba s mentalnom bolešću je stvar prošlosti.
Od tada mi ni oko nije zaigralo.
Ako ništa drugo, samo sam jači s obzirom kroz šta sam prošao.
I sto posto sam siguran u svoju sposobnost da upravljam ovde.
Hvala što ste došli danas, Evane. -Molim vas. Znam kako izgleda,
ali moja bolest ne predstavlja problem koji treba da vas brine.
Obećavam vam... -Bićemo u kontaktu, u redu?
Ne, nećete. -Molim?
Umem da prepoznam kad me neko otkači.
G. Makali, odlično rešavate konflikte. -Ne možete ni da zamislite.
Hvala što ste došli.
Ali u pravu ste. Mislim da vas neću pozvati.
Mislite da znate sve o meni pošto ste me proverili
i obavili par telefonskih poziva?
Ja sam vas pročitao čim sam vam stisnuo hidriranu ruku.
Hvala vam na odvojenom vremenu.
Kapiram. Stvarno.
Ko će angažovati šizofreničara s nasilnom prošlošću,
kad imate desetak kandidata s besprekornom biografijom?
Ali ono što me muči je ako ne nađem posao,
neću moći da platim kiriju ovog meseca.
Hemijsko čišćenje ovog odela nije bilo besplatno.
I štaviše, moram brzo da se snađem,
jer mi ponestaje ovih lekova. A kad se to desi, nastaje haos.
Postoje li stvari koje jednostavno znate kako da radite?
One koje vam niko nikad nije pokazao. Nekako svaki korak u procesu ima smisao.
Kao da se sećate toga.
Bez učenja.
To si stvarno sam napravio? -Da. -Do đavola.
Roni. Evan. -Ćao.
Kao što si tražio. Kimosuki stilizovano gvožđe. Ručni rad.
Jedinstven.
Do jaja.
Hatori Hanzo? -Do đavola.
Do đavola. -Fino. -Skloni se.
Platite čoveku. -Radiš li se ovim sranjem?
Ne. Klozapin. To je antipsihotik. -Plaćaju te u tabletama?
Evan uzima "Ronijeve lekiće." -Da, dr Roni.
Zašto ih ne uzimaš u apoteci?
Jer Evan ne želi da priča s psihijatrima svake 2 nedelje. Zar ne?
Da. Evan ne može priuštiti 400 dolara mesečno za recept. -Vikipedijo.
Koji je glavni grad "Brakine Fatso"? -Da.
Kaže se "Burkina Faso." Uagadugu. Mogu li dobiti svoje tablete, molim?
Sranje. Zabrojao sam se, čoveče. -To si izmislio.
Do đavola, čoveče! -Ne.
Druškan zna sve. On je nakaza. -Otkud toliko znaš?
Iskreno, kamo sreće da znam. To me izluđuje. Mogu li dobiti tablete, molim?
Do đavola, curo. Merkaš mog čoveka kao da je šnicla.
Koji je sastav baruta?
74% kalijum-nitrat, 13% ćumur. -Dobro. -Do đavola. Impresivno, druže.
Rekao sam da gledaš u mene. -Ne zezaj, Roni.
Evo, druže. 60 pakovanja. -Tu ima samo 55.
Stvarno?
Takoreći to je to. -Kako da ne. Živim na tome.
Šezdeset.
Hoćeš pravu stvar, zar ne? To je to.
To je klepano preko 70 puta. Čelik tretiran ugljenikom. -Miči ruke s mene.
Bolje reci svom čoveku da nauči da broji. Dogovoreno je 60 kesica.
Stvarno? Samo toliko imamo. Ako ti se ne sviđa, vrati se u Belvju.
Drži druškana na nišanu. Hoću ovo sranje da isprobam.
Koji je sastav baruta? -Ispruži ruku.
Vreme je za predstavu.
Ispruži ruku.
Ustani. Stavi ruku tamo. Biće vrat ili ruka, dušo.
Sama izaberi. -Roni. To nije igračka.
Gledaj svoja posla, Evane. -Ne zezaj, Roni. To nije smešno.
Bože! Moji prsti!
Mislim da nema mane, Roni? -Odsekao mi je prste, čoveče!
Bićeš dobro. Dušo, zašto ne odeš kući sada?
Poludeo si. Gotov si, druškane. Ti si mrtva budala.
Ne znam, Roni. Pričaš s tipom
koji kupuje anti-psihotični lek od tebe.
Osećam se malo pometeno sada.
Možda je najbolji način da ućutkam glasove u svojoj glavi
da odsečem tvoju. Misliš da bi to pomoglo?
Ne. Ne borite se. Ne pucajte. U redu je. Samo smireno. U redu?
Seronjo. Uzmi moje tablete. Smesta. Eto.
Lud si, čoveče.
Da sam lud, iseckao bi te na parčiće odavno.
Daj mi tablete. Slušaj me, Roni. Nisam lud, u redu?
Samo sam neshvaćen. U redu?
Upomoć! -Leona!
Njujorška policija je pokupila Evana Makalija.
Prodaja droge je pošla naopako.
Policajci su pronašli mač kod njega. Oštrica je napravljena u procesu
koji nije korišćen još od Edo perioda Japana. -Pa?
Tvrdi da ga je sam iskovao. -Još jedan mešetar koji je postao hipster kovač.
Imaš malo vere. Vidiš li ovo, Nora?
Tredvej? -Upravo tako. -Ako mi znamo, Betherst zna.
Pazi se. -Hvala, mama.
Recite nam kad završite, gospodine. -Mogu li obaviti telefonski poziv?
Sleduje mi telefonski poziv.
Previše dobro ste obučeni da budete njujorški detektiv, stoga...
Mora da ste doktor.
Ništa?
Ne prepoznaješ me?
Treba da se osećam povređeno.
Sećaš li se Sirakuze? -Sirakuza.
Opsada.
Drugi punski rat.
Kad smo se upoznali. -Nije bio uzbudljiv kao Prvi punski rat,
ali nastavci su teški. -Razočaravaš me.
Dobro došli u klub. -Primećujem
da ga nisi potpisao.
Međutim...
Za ovakvo majstorstvo
nisi ni trebao, je li? -Napravio sam mač. Je li to zločin?
Evan Makali. Dijagnostikovana ti je šizofrenija sa 14 godina
nakon što si skalpelom urezao na grudi reči "Pogledaj unutra".
Elektrošokovi nisu bili od pomoći. Ali ovo...
nije loše?
Doktore, mogu li... -Izvoli. Samo napred.
Sa 16 godina pokušao si da izvršiš samoubistvo u saobraćajnoj nesreći,
pa ti je bila neophodna čelična pločica u lobanji.
Proveo si ostatak svog mlađanog života
menjajući psihijatrijske bolnice i hraniteljske porodice.
Samo sam mu odsekao par prstiju.
Neću morati da se pozivam na neuračunljivost zbog toga, doktore?
Radoznao sam.
"Pogledaj unutra."
Zašto te reči? -Zašto ne?
Šta je od ovoga tvoje?
Možete bataliti šta god da je ovo jer ništa od toga nije moje.
Ne bi trebalo da imate to ovde.
Šta se dešava ovde? Policajče.
Šta se do đavola dešava ovde?
Uzmi to. -Šta?
Uzmi to.
Pariz. 1794.
Poslednji obrok grofa od Anžua.
Bordo. Nije loš izbor za poslednji obrok.
Je li to bilo tvoje?
Kamo sreće da znam o čemu pričate, ali ne znam šta da kažem...
Isuse! -Svaki put kad kažeš, "Ne znam,"
povući ću ovaj obarač.
Je li tvoje? -Ne znam... Jesi li poludeo?
Mi smo u policijskoj stanici! Alo! Policajče! -Soba je zvučno izolovana!
Neće čuti kad ti prosviram potiljak sa 250 grama olova.
Je li tvoje? -Da. Moje je. Jesi li srećan?
Isuse!
Laganje neće pomoći.
Ja sam samo tip koji je bio na pogrešnom mestu u pogrešno vreme. To je sve.
Poslednja šansa, Evane.
Je li tvoje?
To je Tredvej koga znam!
Mali trik koji sam naučio od tebe.
Zdravo, prijatelju stari.
Upadaj!
Drži se. -Sranje!
Hajde! Skreni!
Sranje!
Hajde!
Unutra! -Čvrsto se drži.
Zaklon!
Šta čekaš? Hajde, idemo!
Idi drugim putem. -Preuzmi volan. -Šta? -Izađite iz auta!
Naravno. Uvlačivi volan. Nema problema. To je sasvim uobičajeno.
U rikverc. -Upucaj to kopile.
Pokret! Raščistite ulicu! -Pucajte u vozača!
Isuse Hriste!
Ko su oni?
Opusti se, blindirana su.
180 sada!
Nemoj da staješ.
Mogu li da te pitam nešto? -Naravno. -Ko si ti?
Ja sam Nora Brajtman. -Dobro. A ko je bio onaj tip tamo?
Betherst. Nisi ga prepoznao? -Nisam. Ali ti očito jesi.
Dugo se znate.
Nikad pre nisam video tog čoveka. Mislim da bih se setio.
Ne u ovom životu, možda.
Ne. Možda sam naleteo na njega tokom Drugog punskog rata?
Ili je možda u pitanju Francuska revolucija. Ne idu mi datumi.
Sećaš se toga? -Ne. Ne sećam se Francuske revolucije.
To sam provalio. Sad shvatam. -Stvarno? -Ništa od ovoga nije stvarno.
Ovo je nervni slom.
Probudiću se u nekoj bolnici, balaveći po sebi,
iznuren od litijuma. -Da li ti je lakše da veruješ u to
nego u ideju da ti je sudbina nešto više namenila?
Sudbina? Tamo odakle sam ja, moramo da platimo račune, stanarinu.
Niko nema vremena za sudbinu. -Šteta.
Znam da tražiš odgovore, Evane.
Ali nisi lud. Nikad nisi ni bio.
Ne, nisam lud. Samo sam sumanut.
Da li te nekad privlače mesta gde nisi bio?
Vidiš li nekad sliku mesta i jednostavno znaš da si bio tamo?
Znaš li stvari koje ne bi trebalo da znaš? Da li brzo stičeš veštine, skoro
kao da ih se sećaš, a ne kroz učenje? -To sam rekao desetini terapeuta.
Analizirao sam svaki mogući način, po sto puta.
To ništa ne znači. -Sanjaš li na drugom jeziku?
Takva je šizofrenija. Različiti ljudi, ista glava.
Šta ako je to bila ista osoba, različiti životi?
Pričaš o reinkarnaciji. -Da.
Možeš iskovati mač jer si bio kovač.
Govoriš ruski jer si bio Rus. -Nerado ti ovo govorim.
To je prijatna ideja, duše prelaze iz jednog tela u sledeće.
Ali to je duhovni ekvivalent "više sreće narednog puta." U redu?
Ništa više i ništa manje.
Osećaš se sigurno i toplo iznutra uz sav taj cinizam? -Tako je.
I kako ti ide? -S obzirom na sve?
U širem kontekstu? Ne tako sjajno. Ali dobro sam. Preživljavam.
Vizije koje imaš ceo život nisu halucinacije, Evane.
To su sećanja. -Kažeš da su sto doktora pogrešila?
50 lekova nisu delovala jer sam ja zaista reinkarnirani ruski kovač?
Ovo je stvarno. Ja sam stvarna.
Zaista? Nisam čuo za ovakvu verziju reinkarnacije.
Budisti, hinduisti, siki...
Oni veruju da svaki život počinje bez repova prošlosti.
Odgovori koje tražiš čitavog života...
Sve što treba je da uđeš u avion.
Znaš šta mi je na umu trenutno?
Šta ako je najluđa stvar koju sam ikada čuo... A ovo je luda priča...
Zapravo prva stvar koja ima smisla?
Ne moram da idem da nahranim mačku, stoga idemo.
Hajde.
Otišli su s privatnog aerodroma. To je bio neregistrovan let.
Bila je tamo brzo.
Prebrzo. Mač je bio u sistemu ne više od nekoliko sati.
Onda imaju bazu ovde u Njujorku. -Nađite je.
To će nas odvesti do Evana Makalija. On će nas odvesti do Jajeta.
Opet.
Bože, pokaži mi svoje lice.
Zovemo se Besmrtnici. Manje od 500 duša širom sveta,
svi rođeni sa sposobnošću da pamtimo prošle živote
i veštine koje smo naučili u svakome od njih.
Postoje 2 grupe među Besmrtnicima:
Betherst i Nihilisti, koji žele da dovedu do kraja sveta,
i mi... Vernici. -A u šta to mi verujemo?
Verujemo da je naš dar odgovornost.
Da smo dužni da ostavimo čovečanstvo u boljem stanju
nego kad smo ga našli. -Da.
Mislim da će mi trebati ovo.
Ćao. -Ćao. Hvala.
Daleko je od avenije Artur.
Uvek me raspameti. Zovemo ga Čvorište.
Na ovom mestu ćeš da povratiš svoja sećanja, Evane.
Uskoro ćemo sleteti.
Prepoznaješ li nešto? -Prilično sam siguran da bih se setio ovoga.
Ovo je nekada bilo namenjeno naučnim istraživanjima.
Antropologija i lingvistika.
Svi mi koristimo to što naučili.
Iz života u život za napredak čovečanstva. -A šta je ovo sada?
Štab za gubitničku stranu u ratu.
Betherst je majstor za borbu. Stotine života.
Morate biti spremni za sve.
On je vrhovni predator u našem svetu.
Opet.
Zašto se klanjaju? -Nadaju se da si ti Hajnrih Tredvej.
Opet! -Reinkarnirani. -"Hajnrih"?
To je bilo popularno ime pedesetih. -Pedesetih.
Sjajne za rokenrol, ali jadne za imena. -Pedesete u 18. veku.
Šta ja to znam što vam toliko očajnički treba? -Zato si ovde, da saznamo.
Ovo je Tredvejeva soba. -Pitaš me ili mi kažeš?
Mora da sam gadno zabrljao pri poslednjoj reinkarnaciji.
Zašto si to rekao?
Jesi li videla gde živim u ovom životu?
To je Tredvejev dnevnik s Himalaja.
To sam bila ja. Kad sam bila Lora Vorik.
A to je bio Tredvej.
Dva dana nakon što je ta slika uslikana, Tredvej mi je spasao život.
S razlogom si uzeo tu knjigu. -Sve ovo mi govori šta je radio.
Ništa mi ne govori kakav je bio. -Ovde proučavamo sve i svašta.
Prostor, vreme, razmere. Sve je relevantno. -To i nije nešto posebno.
Dobro došao u moj virtuelni sendboks. Ja sam Gerik. -Zdravo.
Gerik je naša šefica za tehnologiju i istraživanje. -On i nije nešto posebno.
Do đavola, lepo je videti te opet. -I meni je drago.
Ne brini. Sve ovo sranje, samo postaje uvrnutije. -Dobro.
Hajde da počnemo. -Za mnom.
Stani tamo, molim te. -Dobro.
To je tip iz policijske stanice.
Betherst. On i Tredvej su nekada bili prijatelji.
U desetak života. Ratovi, mir. Držali su se zajedno
u nekim od najznačajnijih trenutaka u ljudskoj istoriji.
Onda je Betherst izgubio veru.
Poslednjih 300 godina traži izlaz.
Bio mu je potreban način da zaustavi reinkarnaciju. Hoće sve da okonča.
Zato je napravio ovo.
Jaje, projektovano da ubije sva živa bića na Zemlji.
To deluje malo drastično. -Ako ne preostane ništa živo,
nemaš u šta da se reinkarniraš.
Ono napada život na izvoru... DNK...
Raspliće samu strukturu postojanja.
Svaku biljku, svaku životinju, svaku osobu.
Mama! -Džordane!
Dolazim!
Kao gašenje kompjutera kad se program zablokira.
Samo kad ugasi ovo, sedam milijardi ljudi će otići s njim.
Sve što ono ubije ubrzava proces.
Bože! Sveca mu, to je delovalo stvarno!
Da nije bilo tebe, niko od nas ne bi bio ovde. -O čemu pričaš?
U prethodnom ciklusu, upao si u Betherstovu laboratoriju,
ukrao Jaje, ubio si njegovog Ajnštajna i sve koji su pomogli da ga napravi,
ne ostavljajući mu mogućnost da ga ponovo napravi.
Odneo si tajnu lokacije Jajeta sa sobom u grob.
Betherst je proveo ceo život tražeći ga.
I sve je izglednije da će ga pronaći jednog dana.
Zato te je pronašao u Njujorku.
Popnem se u avion, vi mi povratite sva sećanja,
a ja spasem ceo svet, zar ne? To je sve?
To je manje-više to, zar ne? -Rekla sam ti da će postati uvrnuto.
Šta sada?
Reci mi dobre vesti, Nora. -Brajan Porter.
Tredvej je bio nadaren za čelik, zar ne?
Bez premca.
Tvoji prijatelji u njujorškoj policiji su bili impresionirani time.
Nažalost, njihova veština za enkripciju nije bez premca.
Dovela nas je pravo do tebe.
Znaš da imamo lakše načine za delovanje sada, zar ne? -Novije...
Skoro nikad ne znači bolje.
Otkrićemo lokaciju Evana Makalija.
Iscrpnom pretragom ćemo probiti tvoju enkripciju.
Ali posmatraću to kao uslugu...
ako bi samo
ubrzao proces.
Reci nam gde je.
Dobro.
Znam gde je on.
Naravno da znam. Tačno znam gde je. Samo...
Ponekad imam problem
sa sećanjem. -Sećanje.
Sećam se kad si skupljao med
na poljima Maratona.
Samo još jedan podsetnik kako ništa ne ostaje isto.
Da li bi hteo malo?
Znaš li šta je pravo mučenje? -Da tebe slušam?
Pravo mučenje nije fizički bol,
već ljudska glupost. Kad si okružen njome, preplavljen.
Iz života u život. Ljudi s njihovim idiotskim kezom!
Njihovim nepodnošljivim šalama! Njihovom potrebom za potvrdom!
Njihovim neobuzdanim pokušajima da budu voljeni i potvrđeni!
Oni su hodajuće, pričajuće čitulje na zadnjoj strani propale novine,
na dnu kaveza za ptice, u uglu prljave dnevne sobe
mačkarke! A mi smo primorani... -Nikad nećeš razumeti...
Da živimo među njima... -Prijateljstvo, ljubav. -Beskonačno.
To je istinska... -I dalje ti nije jasna vera!
Definicija mučenja. -Vera! Bla, bla, bla!
Vera!
Vera.
Umorio sam se od vere. Bog mora da mi pokaže svoje lice.
Ali hvala što si me prosvetlio.
Zadržali ste njegovo telo? -Seksi kopile, zar ne?
Ne. On je mrtvac koji pluta po vodi. To je moj najgori košmar.
Zapravo, to je matriks od krotonske kiseline. Održava ćelije u životu.
Sada mi je mnogo lakše. Hvala.
Pokušavamo da razumemo nauku izvan okvira šta smo.
Tredvej je verovao da su ljudi sposobni za mnogo više nego što mislimo.
Da li mi to govoriš da ne koristim sav svoj potencijal?
Čuo sam to već ranije.
Tredvej je prelazio granice koje su za ostale paranormalne, nadljudske.
Može manipulisati energijom sveta oko sebe.
Ne znam šta to znači. -To znači da ćeš imati sposobnosti
nezamislive tebi. Te sposobnosti su veoma duboke.
Ispod nivoa svesti. -Može. Kako da ih povratimo?
Ovde, treniraćemo tvoje sećanje.
Kombinujemo fizičku i mentalnu snagu da razvijemo nove neurone.
Sećanja se skladište u svakom organu... U svakoj ćeliji u tvom telu.
Za regresiju je neophodna koncentracija
za koju treba da prođu godine da se razvije.
Ovo je prečica. Šokiramo tvoj um radi sinhronizacije sa sistemom.
Radi. Vidim povećanu aktivnost u svim njegovim centrima za sećanje.
Hajde.
To nije Tredvej. -Stvarno? Upravo te je pobedio.
Tredvej bi me ubio.
Nije se šalila da smo u ratu.
Poboljšanje ljudskog stanja. Ponekad to radiš slikanjem plafona kapele.
Da. A ponekad ih ispališ s kilometar i po daljine. -Ne diraj to.
Dobro.
Takvo oružje dosad nisam video.
Vršimo obrnuti-inženjering po pitanju Betherstovog Detronera.
Detroner? Ko smišlja ova imena?
Ne možeš ubiti Besmrtnika. Ubiješ telo, ali...
A oni se reinkarniraju? -Da.
Ovo se ugnezdi u tvoju glavu i izvuče ti svest,
dušu, na digitalni čip.
Tvoja duša zaglavi na disku i ciklus se prekida.
Preko 200 naših braće i sestara je izgubljeno u tom digitalnom čistilištu.
Ako se susretneš s ovim,
moj ti je savet da nađeš način da umreš na stari tradicionalni način.
Uđi.
Mogu li da procunjam? -Samo napred.
Sve ovo si ti, zar ne? -To su osobe koje sam nekad bila.
Sve one.
Ovo je kul. Izgledaš srećno.
I jesam bila.
Ko je taj lik? -Na toj slici, on je bio Ejbel.
Pre toga, druga imena, druga lica. Ali duša...
Duša je uvek bila njegova. Šta? Voleli ste se kroz više života?
Sve ovo su ista mesta. -Angkor Vat. Zovemo ga Početak.
Naći ću te na Početku. -Volim te.
Kad svako od nas nađe sebe u novom životu,
tamo Ejbel i ja odemo.
Ti si reinkarnirana. Kako znaš kuda da odeš?
Većina nas ima ponovno buđenje koje počinje rano.
Počinje s malim stvarima, sećanja, osećaji o mestu, snovi.
Do puberteta, većina Besmrtnika u potpunosti se priseti.
Negde u to vreme mi je dijagnostikovana šizofrenija.
Šta se dešava ako umreš mlad i budeš razdvojen? -Za Besmrtnika...
smrt nije kraj, ona je poput okretanja strane u knjizi.
Sledeće poglavlje, ista priča. -To je ludo.
Novi životi, nova tela, uvek se sreću na istom mestu.
Sredio ga je Detroner.
Zarobljen je na kompjuteru negde.
Moj prethodni život, povratila sam sam svoja sećanja...
I shvatila da njega nema više.
Nisu bitna moja sećanja, Evane.
Već tvoja.
U prethodnom životu, u Meksiku... Gde si sakrio Jaje?
Gde je Jaje?
Gde je?
Nestabilan je. -Gasi ga.
Dobro si. Samo diši.
Moram da ustanem. -Diši. -Kovik, proveri mu vitalne znake.
Šta se desilo tamo, Evane? Šta si video?
Tvoja nervna mreža je svetlela kao da je 4. jul.
Viđam ove stvari ceo život. I dalje nema smisla.
Zašto ne može ničega da se seti?
Između saobraćajne nesreće, elektrošokova
i čelične pločice u njegovoj glavi, njegov um je napukao.
Nešto tamo unutra ne dozvoljava protok sećanja.
Ne mogu da ih vratim. Bojim se da je Artisan naša poslednja nada.
Uskoro će se prisetiti.
Ako već nije.
Stotine života, i sve se svede na ovih nekoliko sati.
Ako ga ne nađemo...
pre nego što povrati sećanja, ostaćemo bez Jajeta...
zauvek.
Sve se nastavlja i nikad ne možemo
pobeći.
Krećemo u zoru.
Dugo se nismo videli, Oto.
Niko me nije nazvao tim imenom u... Toliko mnogo života.
Zdravo, ljubavi.
Šta ti se desilo?
Bio si prelep. -Kao i ti.
Ne nedostaje ti... agilnost...
Vitalnost...
To što si osuđena na ovo? -Ti me vidiš kao nešto pokvareno. Ja ne.
Ti si bogalj, Oto. Obogaljilo te je tvoj kukavičluk. -Kukavičluk?
Ne. Obogaljilo me je sećanje.
Vi povratite svoja sećanja tokom godina. Ja ne.
Ja sve to povratim čim mi se mozak formira. U materici.
Beskonačni sati, dani, nedelje, meseci. Nema prostora za kretanje!
Nema šta moj mozak da radi osim da izjeda samog sebe.
Toliko života, razmere ovog dara, a ti nisi ništa naučio.
Moram da izađem. Moram učiniti da to stane.
Ne radi to. Nemoj ništa da mu daješ.
Gde je Tredvej?
Napadamo plažu u Normandiji? -Nikad se ne zna s Artisanom.
Spremimo se.
Artisan je kockar? -Ne, on je hedonista.
Beskonačne laži, beskonačna prilika za razvrat. -Taj tip mi se sviđa.
Aleksa, isključi muziku. Operi ga i skloni odavde.
Operišeš mrtve ljude sada? -Da Vinči je sekao ljudske leševe
da bolje razume ljudski oblik.
Što se mene tiče, jedino me interesuje taj mozak, lepi.
Ali vi to znate suviše dobro.
Kakav divan kranijalni luk imaš ovog puta.
Mogao bih bolje da ga ispitam ukoliko ti odvojim glavu od vrata.
Kao što mi je Tredvej uradio kad smo se poslednji put sreli. -Probaj.
Betherst je zauzeo Čvorište.
Ima li Jaje? -Ne. Misliš da bi bili ovde da ga ima?
Gde god da je, još je u njegovoj glavi.
Tredvej? -Tako kažu.
Stani. Da li je on blokiran?
Opa, vidi ovo.
Hard disk ti se sjebao,
što znači da ćemo morati da ti resetujemo memoriju.
I, Hajnrih, moram ti priznati, stvarno ću uživati u tome.
Vidite ovo.
Svima je poznata ideja da kad umrete,
život vam prođe pred očima, zar ne? Ova mašina pojačava to iskustvo,
produžavajući vam percepciju vremena,
dozvoljavajući vam da obnovite ili preuredite sve unutra.
Ovo je nešto najbliže totalnom mentalnom resetovanju.
Planiraš da me daviš? Jer imam problem s davljenjem.
Kakav? -Ne sviđa mi se!
S kakvom stopom uspeha ovaj tip radi?
Veoma sam siguran. -Da, veoma si ti uduvan, očito.
Dobro. Sviđaš mi se ovog puta. Zabavan si.
Ne shvati me pogrešno, ali obično si kreten.
To je tačno. -Da, ona to razume. -Treba da verujem ovom tipu?
Ja ne bih. -Pod jedan, smeta mi rodno etiketiranje.
Pod dva, možeš verovati da imamo isti cilj. -Stvarno? Koji je?
Betherst želi šta da uradi, uništi sve živo na Zemlji?
To će uništiti sjajnu zabavu koju imam ovde.
Ovaj tip je poludeo.
Postoji razlog zašto me nisi dovela ovde ranije.
Mogao bih umreti tamo. -Da.
Da li bi to moglo da uspe?
Moglo bi.
Ali ti imaš izbora, Evane. -Ne, nemam izbora.
Ne smem dozvoliti da iko drugi strada zbog onoga što je u mojoj glavi.
U redu. Vreme je da slepo verujem.
Uradimo ovo pre nego što se predomislim. U redu?
Idemo. Upali svoju mašinu. -Spreman si za plivanje?
Ovo će biti veoma zabavno! -Samo začepi i upali je.
...produžavajući vam percepciju vremena.
Šta god da se desi, nemoj da im daješ da stanu dok ne bude obavljeno.
Držaće dah dok može, a onda... osnovni instinkt preuzima kontrolu.
Dvadeset dva. Previše.
Dvadeset. Ne više. I 18.
Bože. On se davi. -U tome je i poenta.
Možda treba da ga izvučemo. -Još nije tamo. Još 2 minuta.
Ejbel, slušaj me. Ako ne uspem...
Hajde. -Nora... -On umire.
Blizu smo.
Nema puls!
Izvlačite ga!
Hajde!
Dobro. -Skloni se.
Ne!
Mrtav je.
Ubili smo ga.
Ako ne uspem, pogledaj unutra.
Evane, dobro si. Samo diši.
Ja sam Tredvej.
Ako si Tredvej, odgovori na ovo: Znaš li gde je Jaje?
Da. -Da? -Da.
Pogledaj unutra.
Obučeni smo da posmatramo tela kao nevažna, za ne?
Da. -Ljušture koje treba da odbacimo. Tredvej je znao za jedno mesto
gde niko neće da traži.
Ejbel? Ejbel, slušaj me. Ako ne uspem, pogledaj unutra.
U njegovom telu je. U Čvorištu.
Tamo je sve vreme. Hajde.
Šokiran sam da je to upalilo.
Znao sam da si to ti sve vreme. Zato sam te pustio da pobediš. -Pustio si me?
Ne znam za vas, narode, ali meni bi dobro došlo piće.
Ne zezaj, nemamo vremena za...
Bezbednosno zaključavanje!
Pogođen sam. -Jesi li dobro?
Za mnom.
Hajde. Moramo da idemo. -Otvori lift za hitne situacije.
Moramo da idemo. -Stani! -Jesi li poludeo? Probiće se!
Nećemo da bežimo, u redu? Umorio sam se od bežanja.
Boriću se protiv njih sada. -Drži se, Trejs.
Mrtva je. -Sra...
Narode, moramo da idemo smesta.
Ja ostajem. -Šta? -Mi ćemo ostati ovde, borićemo se protiv njih sada.
Curiš poput Titanika. -Dobro sam.
Ako umreš ovde, ko će zaustaviti Bethersta? -U pravu je.
Nemoj da ovo bude uzalud, dečko.
Onda mi obezbedi malo vremena. -Otvori vrata oružarnice.
Srećno.
Pažljivo, gospodine.
Važi.
Prebacujemo Tredvejevo telo u Škotsku. -Dobro.
Održavaj ga u životu. -Uradiću sve što mogu, ali je izgubio dosta krvi.
Ključevi su u autu.
BETHERSTOVO IMANJE, ŠKOTSKA
Hajnrih. Lepo s tvoje strane što si nam se pridružio.
Kamo sreće da si ovde da vidiš ovo...
da razumeš svoju...
ulogu u ovome.
Kraj svih naših debata.
Kraj svih stvari.
Nek ga očiste i testiraju. Proverite da li je originalno.
Da li je stvarno gotovo? -Još ne.
Nikad ne potcenjuj Tredveja.
Budan si. -Gde sam?
Rekao sam Nori da ću čekati s tobom dok se ne probudiš.
Ti si u mojoj sigurnoj kući.
Šta to radiš? -Koristim tvoj morfijum! -Gde je ona?
Krenula je za Betherstom.
Sranje. Neće ona ovo da radi sama. Nema šanse.
Daj, bre, druže.
Ako probaš da izjuriš sada, iskrvarićeš pre nego što dođeš do kompleksa.
Ako ćemo da stradamo, to ćemo zajedno.
Samo što sam te zakrpio. -Da te uputim u trenutnu situaciju.
Ako bude onako kako Betherst želi, svi smo gotovi.
Nema više drugih prilika.
Uzeću Jaje i ubiću ga. Rekla mi je da si jedan od nas.
Očito, samo si nepouzdan.
Završena je dijagnostika. Spremna je bomba za Jaje.
Nek je utovare u avion.
Dođi ovamo, kopile. -Misliš li da će nam On...
dozvoliti da uradimo ovo?
Ne?
Kraj svih stvari?
Hajde.
Pokret! -Na vozilo! Idemo!
Hajde, hajde!
Bacam za tri, dva, jedan.
Treba li ti prevoz? -Rado.
Dobro si? -Ne. Ne pitaj.
Jeste li videli to?
Nora, da li si dobro? Hajde.
Imam te.
Izvući ću te odatle. Hajde.
Jesi li dobro? Sranje.
Moramo da te izvučemo odavde.
Moći ćeš da se krećeš? -Da, biću dobro. -Dobro. Hajde.
Moraš da ideš. -Betherst beži.
Njegovi hard drajvovi su ovde. Moram da ih uništim i sve ih oslobodim.
Videćemo se opet.
Spustićemo se u Glazgov za 16 minuta, gospodine.
Ostani nisko.
Koristi TFR.
Bože.
Hajde.
Svi su ovde. -Sve duše.
Moramo da ih oslobodimo.
Nora. Ostani sa mnom, u redu? Tako smo blizu.
Hajde da dignemo u vazduh neko sranje.
Sranje!
Ostali smo bez motora broj 3, gospodine.
Moraćemo da prizemljimo letelicu.
Šta to radite? Gospodine!
Molim vas! Srušićete letelicu! Gospodine!
To je nemoguće.
Nemoguće.
Otvorio je gornja vratanca, gospodine.
AKTIVIRANA
Razočaravaš me.
Ne prepoznaješ me? Treba da se osećam povređeno.
Saobraćajna nesreća? Čelična pločica, sećaš se?
Tredvej, ne možeš da je deaktiviraš!
Dešava se!
Ne!
DEAKTIVIRANA
Smrt nije kraj. Ne za nas. Možda ni za koga od nas.
Novo poglavlje, ista priča.
Mogu da te iznesem. -Nikako.
Oslobodiću ih.
Evo.
Vidimo se. -Da.
Naći ću te na Početku. -Volim te.
Pitam se... Čemu me je naučilo to što sam bio Evan Makali?
Ako je svaki novi život šansa da gradiš na onome što je bilo,
šansa da stremiš ka onome što može ispasti najbolje...
Hajde! -Zašto će neki od nas morati da uzmu mač i da se bore opet,
dok će drugi otkriti novi početak?
Nora?
U pitanju je nada. To sam naučio. Da, pokleknemo. Da, omanemo.
Da, ponekad upropastimo sve što dodirnemo.
Ali svaki trenutak koji proživimo je povezan s verovanjem
da će potezi koje povučemo sledećeg dana,
sledeće nedelje, u sledećem životu,
doprineti nečemu višem, nečemu većem od nas samih.
I šta god da bude... mogućnosti su beskonačne.
DŽAKARTA, INDONEZIJA
Kad tvoj sin počne da postavlja pitanja o svojoj prošlosti,
zovni me.
Njegovoj prošlosti? On je samo dete.
Kaže da je on samo dete. A tvoj mač?
To nije moj mač. Njegov je.
Artisan, zašto ti je toliko trebalo? -Vidimo se uskoro, Tredvej.
Preveo: Bambula