PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
To je ta, co odešla ze Zóny.
- To nemůžeš vědět. - Je to ona.
Probouzí se.
Kde…
- Kde to jsem? - Ahoj.
Musíš být potichu, nebo tě uslyší ostatní.
V pohodě, Luno, tady nás neuslyší.
Jsi v bezpečí.
Neboj se. Já jsem Daniel a tohle je moje mladší sestra Luna.
Tady zůstat nemůžu.
Oni… Jdou po mně.
Musím…
Mohli by vidět… Musím…
Najdou tě kvůli tomuhle?
Nefunguje to.
Nevím, kdo po tobě jde, ani proč, ale tady nejsou.
Tady jsi v bezpečí.
Postaráme se o tebe.
Takhle se chci cítit už napořád.
Jo.
Tolik mi toho uteklo.
Je to, jako by…
Jako bych byla naladěná na sebe i na tebe.
Jako by…
- Jako bychom byli jeden? - Ano.
Jo.
Je to hezké.
Jsi smutný.
Ne.
Jo, jsi.
Kvůli Simone.
Cítím to.
To nic.
Můžeš být.
- Není to tvoje chyba. - Nechci o tom mluvit.
- Ale cítíš to tak. - Ale nechci.
Naštvala jsem tě?
Chci ti představit Stena.
- Nemůžeme zůstat tady? - Chci mu ukázat, že jsi jako já.
- Proč? - Jsi živoucí důkaz toho, že to jde.
A můžeme všechny zachránit.
- Musí to být hned teď? - Jo, pojď.
Díky.
To museli být hrozní lidé.
Kdo?
Ti s tím lokátorem.
- Ne, to byli moji kamarádi. - Kamarádi?
Aby mě mohli najít.
Jak jsi mě našel ty?
Věříš na osud?
Ne.
No,
tak jsem asi jen měl štěstí.
Nebo ty. Pokud ses tedy nechtěla
utopit.
Chtěla?
Šla jsem za Zeď.
Ten virus se šíří.
Je všude.
Chci ti něco ukázat.
Kde to jsme?
V ráji.
Je to jako vrátit se domů, ne?
To není možné.
Tady se toho viru bát nemusíš.
Vlastně se tu nemusíš bát ničeho.
Jsme daleko od všeho.
Jsme mimo vyšlapanou cestu, takže tudy nikdy nikdo nechodí.
- Jo, ale… - Virus nás obklopuje, ale…
Ale tady…
Tady můžeme žít v klidu a míru.
Jak dlouho?
Jak dlouho to půjde.
Žijeme ze dne na den.
Tak jo.
Carpe diem.
Jo, přesně tak.
Nechceš si zaplavat?
Skoro jsem se utopila.
Jo, jasně.
- Tak se projedeme. - Ty máš loď?
- Jako vážně? - Pojď, ukážu ti to.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Má to.
- Jo. - Má stejný virus jako on.
Já vám to říkal.
- Víš, co to tedy znamená? - Že je to možné.
Nový svět, kde ten virus mají všichni.
Můžeme vytvořit nového člověka.
Můžeme se do toho pustit hned?
Musíme tomu ještě přijít na kloub a potřebujeme ji víc otestovat.
Jsi dokonalý testovací subjekt.
Proč ty?
Cítíš to?
Ne, já…
Umíš ten virus ovládat?
Zažila jsi už výbuch?
Já nechci.
Tohle nezvládnu. Nechci to.
Není se čeho bát.
Nic o tom nevíš. Proto jsem nepřišla. Přišla jsem za tebou.
Nejsem vaše laboratorní krysa.
Sarah.
Dejte jí čas, ať to vstřebá.
Měla by přestat tak vyvádět a být vděčná, žes ji zachránil.
Tak o ní nemluv.
Sarah?
Sarah, stůj.
Kam jdeš?
- Pryč. - Pryč? Kam pryč?
Kdo je ten Sten? Co chce?
- Proč musíme dělat, co nařídí? - Nemusíme.
Jsi zamčený ve skleněné kleci a já mám od hlavy k patě elektrody.
- Proč? - Abychom zachránili ostatní.
Tady o ostatní nejde.
Jestli můžu všechny zachránit,
tak na mně nebylo nic špatně.
Jo?
Doma jsme taky měli rybník.
Jako tenhle?
Jo, podobný.
Ne tak velký.
V létě jsme tam s bráchou chodili plavat.
To muselo být moc fajn.
Kdo jsi?
Kdo jsi ty?
Hej!
Vaše ubytování.
Vaše tělesná teplota a tlukot srdce dítěte jsou měřeny 24 hodin denně.
V případě potřeby jsme tu do 10 vteřin.
- Luxusní vězení. - Není to vězení.
Takže můžeme chodit ven a zpátky, jak se nám zachce?
Ne.
Takže to je vězení.
Byl bys raději venku?
- To je dobré. - Je tu jen jedna postel.
Ano.
Já jen, že my jsme…
Copak on není otec?
Ano, jen nemyslím, že…
- Tak co? Je to velká postel. Obrovská. - Ano, ale ne.
Aha, jasně. Ne.
- Rozhodně ne. - Seženeme vám další postel.
Co budeme sakra dělat?
Prostě se vyspím na zemi.
To nemyslím, Patricku.
Myslím tím, jestli děláme dobře.
Hezky se o tebe starají.
- Ale Simone… - Tak jo, hele.
Simone je mrtvá.
- Jasné? - Jo, protože ji zabili.
Nebo se zabila sama.
- Martine? - Jdeme odtud.
Pojďte.
Jaký máš plán? V tomhle stavu Fie neuteče.
A co jsi plánoval ty?
- To chceš radši zůstat tady? - Jo! Proč ne?
Protože v Apollonu jsou samí psychopati. Rasmus je tady a Simone venku.
- Simone? - Jo.
Simone skočila z mostu, ty vole.
- No a? - Takže jít ji hledat je blbost.
Neměli jsme ji nikam posílat samotnou. To byla hrozná chyba.
- Potřebuje nás. - Je po ní, kámo.
Pšt!
- Jak to uděláš? - Naskenujeme jí každou buňku v těle.
Vezmeme to komplet. V jakém přesně byla stavu, když ten virus chytila?
No, byla mrtvá.
- Co? - Byla mrtvá.
Fie!
Je to pravda. Jsem zombie.
Vrať se.
- Byla mrtvá? - Ano.
Sarah?
Ahoj.
Vy se znáte?
Opustila jsi mě.
Myslela jsem, že jsi mrtvá.
Taky jsem byla.
Ale dostala jsem se z toho.
- Tomu nerozumím. - To ani já ne,
ale on tvrdí, že na to přijde.
Fie o tom viru hodně ví.
Vážně?
Víš.
Jsi velká bioložka, ne?
Takže jste znala její stav, ještě než…
Ano, známe se dlouho.
Pojďte s námi, prosím.
Jdeme tudy.
Ne, Martine.
Nemůžeme utíkat věčně, ty vole.
Fie.
- Musím jít s nimi. - Dobře. Zůstáváme tady.
Sarah?
Zbavte se ho.
Musím s tebou mluvit, Rasmusi.
Rasmusi!
Kdo to je?
Proč jsi ji sem sakra bral?
Kdo jsi?
- Simone. - Tebe jsem se neptal.
- Patříš k nim? - Cože?
- Ke komu? - Nepatří. Je sama.
A co děláš tady?
Málem jsem se utopila.
- Utíkala jsem před bratrem. - Jak jsi nás našla?
Já našel ji.
Vytáhl jsem ji z vody.
Tvoje spory s bratrem se nás netýkají.
Můžeš tu zůstat jen tak douho, dokud nebudeš schopná odejít.
Ale já nemám kam jít.
To není náš problém.
Luno!
Luno, já vím, že tam jsi!
Odveď ji zpátky.
Víš, kam smí a kam ne, tak na ni dohlédni.
Ty zůstaneš tady, Danieli.
- Co tě to popadlo? - Měl jsem ji nechat utopit?
Co když nás prozradí?
- Co když zjistí, co máme… - Nezjistí.
- A co když jo? - Nezjistí. Nezjistí to.
Nepatří do rodiny, Danieli.
Tak jo.
Připraveni?
Tak nám povězte, jak jste se seznámili, hrdličky.
Nemusíš to říkat.
Na plese střední školy.
Šla jsem ven, protože se mi chtělo zvracet,
a Daniel tam kouřil.
Tak jsem ho poprosila, jestli mě nedoprovodí domů.
Ty nekouříš, zlato.
Ty jsi to věděl?
- Smrdí mu oblečení. To sis nevšimla? - Myslela jsem, že kouří kamarádi.
A ponožky taky nemá křupavé od potu.
Nech toho, tati.
Tak vítej do rodiny.
Díky.
V příštích hodinách očekáváme silné deště a bouřky.
Jasně že nám bude pršet.
Luno, Danieli, jsme tady.
Tak jo, Luno, nech toho.
- Zdravím. - Dobrý den.
Luno, co to tady máte?
Jeden druhého.
Nebo to je alespoň to hlavní.
Postarám se, aby ti nic nechybělo.
Díky.
Proč jsi utekla od bráchy?
Protože jsem musela.
Já bych od své rodiny nikdy neutekla.
Ani kdyby tě
fakt hodně naštvali?
Proč by to dělali?
Občas si lidi nerozumí.
Bylo to ale vážně tak hrozné?
Chtěla jsem ten virus zničit,
ale…
on myslí, že to nejde.
Ale ono to jde.
- Jak to myslíš? - Můžu ti to ukázat.
Ale nesmíš to nikomu říct.
Musíš být potichu.
Kam to jdeme?
Prostě pojď za mnou.
Je všude.
Jo, ale nikdy se nepřiblíží.
Hej, opatrně.
- Co? - To je ta kytka.
Jo, ale jak…?
Jak je to možné?
Luno!
- Kde jsi? - Do prdele.
- Jaká kytka? - Musíme se vrátit.
- Haló? - Pojď.
Luno!
Jdi ode mě!
Nechte mě být!
Rasmusi.
- Rasmusi, pusť mě. - Mám tě pustit?
- A kam bys šel? - Musím najít Simone.
- Simone je mrtvá. - Není.
Vybrala si smrt!
Odmítla mě poslouchat.
Myslela, že je jasné, že jiná cesta neexistuje.
Za Zdí se ten virus šíří
a napadá úplně všechno.
S tím musíme žít. Proč to nechcete pochopit?
Chci vám jen pomoct.
Plán Apollonu je…
Jaký je plán Apollonu?
- Šílený? - Jo.
Jak je pak možné, že Sarah žije, když jsi viděl, co se stalo?
Chci nás všechny zachránit. To chci já.
Co chceš ty?
Měl jsem lokátor.
Dala mi ho Simone, abych viděl, kde je.
Mám ho v tašce, ale nevím, kde mám věci.
Tenhle?
V tom nic není.
Lžeš.
Nelži mi, jasné?
Vezmi si ho.
Kdyby žila, tak to z něj poznáš, ne?
Nic tam ale není.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
Podívej se na mě.
Co chceš?
Jdi do hajzlu.
Simone je mrtvá.
Já ti nabízím šanci žít.
Ještě před minutou jsi utíkala a teď jsi tady.
Trochu oportunistické, ne?
Zavři prosím oči.
Asi se mnou nechceš mluvit.
Můžeme spolu mluvit.
Spíš mlčíš.
Nevím, co říkat.
- Tak jo. - Hele, jsem v šoku.
Jasné?
Myslela jsem, že jsi mrtvá, Sarah. Jsem ráda, že nejsi, ale je to na mě moc.
Znamená to, že měl Apollon pravdu.
Všichni můžeme být jako ty.
To je všechno?
Jak všechno?
Chceš být jako já?
Tak to jsi mě neměla opustit.
Nemůžeš Fie nesnášet navždy.
Proč ne?
- Nevěděla, že tě opouští. - Věděla, že ode mě odchází.
Ona, i všichni ostatní.
Jak to myslíš?
Všichni. Sten, Martin, Fie, Patrick.
Všichni.
O tomhle nesnili.
Jen se bojí smrti.
Kamarádí se s tebou jen proto, že si myslí, že je zachráníš.
- To taky můžu. - A chceš?
Proč bychom jim měli dovolit být jako my?
Martin se tě chystal vykopnout. Všichni tě měli za hříčku přírody.
Ty ale ne.
Ne.
Proto jsem tak milá.
Hele,
ostatní nás…
Jen nás pořád zklamávají.
Proč je prostě nepošleme do háje?
Kvůli těm, kdo trpí.
- Kdo trpí? - Ti, co jsou tady.
Trpí jako dřív ty nebo jako já, když jsem byl malý.
Jsou tu a přejí si zachránit.
- Jsou tady? - Jo.
Tak to bych je ráda viděla.
- Co? - To ale nemůžeme.
Hele, koho že se to přesně bojíš?
Tak pojď.
Možná spí.
Tak je probudíme.
OBLAST KARANTÉNY OMEZENÝ PŘÍSTUP
Dělej.
PŘÍSTUP POVOLEN
Jdi první.
Kde všichni jsou?
Sarah, počkej.
Co je?
Mrzí mě to.
Já už prostě nemůžu dál utíkat.
Subjekt umírá. Vylučování viru.
Co jste to udělali?
- Rasmusi. - Všechny jste je zabili.
Nepřežije to každý.
Tihle už stejně umírali.
Byli smrtelně nemocní, už když souhlasili s účastí.
- Slíbili jsme… - Ty jsi slíbil.
Já jsem slíbil, že najdu řešení a zachráním lidstvo.
Lidi budou umírat, ale jeden život je malá cena za možnost záchrany tisíců.
Naprostý kolaps orgánů.
- Nevidíš, že ho to bolí? - Rasmusi, vrať se do svého…
Neříkej mi, co mám dělat!
Bez známek života.
- Připravte další subjekt. - Ne!
Jen mě zabij. Beze mě ale nikdy nepřijdeš na to, jak to funguje
a jak se ti povedlo nakazit Sarah, aniž bys ji zabil.
Vyber si sám.
Emilie!
Tys nám vzala všechno jídlo? Kam jdeš? Co to děláš?
- Už dál nemůžu. - Nemůžeš?
- Všichni máme hlad. Musíme se podporovat. - Ne, je nás moc.
- Není. - Je a ty to víš.
- To zvládneme. - Hej!
Dej mi to jídlo.
Tati, stůj.
- Dej mi to jídlo. - Klid.
Nech to být.
Stůj. Hej, tati!
Jdi dovnitř.
Jdi sakra dovnitř!
Tati!
Tati, stůj!
Tati!
Hej, stůj!
Tati!
Tati, stůj!
Donesl bys mi vodu? Mám hroznou žízeň.
Patricku.
- Patricku! - Co je?
- Promiň, já nevěděla, že spíš. - Já spal?
- Ty nespíš? - Ne, pracuju.
- Proč? Zaplaceno nedostaneš. - Jen mi prosím dones vodu.
Zdálo se mi o boxerském ringu.
Nevím, jestli jsem vyhrál, nebo dostal, ale mám úplně zamotanou palici.
- Patricku? - No?
Už to teče ven.
Sakra.
Počkej chvíli.
Nech to téct.
Teče to ven, protože ta sklenice už je plná.
A?
Takže musí být prázdná.
O čem to sakra mluvíš?
Musí být prázdná, jinak přeteče. Chápeš?
- Asi jo. - Jsi skvělý!
- Jsem skvělý? - Jo!
Díky tomu Sarah přežila.
Sarah neměla imunitní systém, takže se virus nesetkal s žádným odporem.
Prostě se v ní usadil a stal se její součástí.
Jako když najdeš prázdné parkovací místo.
Takže se teď Apollon může pustit do práce.
Apollon ne.
Oni nebudou rozhodovat, kdo přežije.
To rozhodneme my.
Dobře.
Tak kdo…
Kdo by měl jít podle tebe první?
Měl jsem ji zachránit.
To jsem měl udělat, ale nemohl jsem.
Vybrala si sama.
Nebyl jsem dost silný.
Ne,
ale teď můžeš být.
Jdu do toho.
To jsem rád.
Simone! Co tu sakra děláš?
Danieli,
- co to je za rostlinu? - Tady nemáš co dělat.
- Nepřibližuj se! - Zabíjí ten virus.
- Můžu zastavit bratra od… - Ne! Tady tě nesmí vidět. Pojď!
Už je pozdě.
- Tati, ne! - Nesahej na tu květinu!
Neměl jsi ji zachraňovat.
Vylez.
Ven!
Můj bratr má ten virus v sobě.
- To jde? - Jemu ano.
Chce jím nakazit všechny ostatní.
Proč by to dělal?
Aby byli jako on a nebyl tak sám.
Na druhé straně Zdi tím virem všechno černá.
Svět končí.
Viděla jsem tu rostlinu. Jestli máte něco, co ten virus zabíjí…
- Tak můžeš zastavit bratra. - Můžeme všechno zachránit.
Vytvořili jste místo, které vypadá jako domov,
vypadá jako Dánsko, ale…
Nechcete se vážně vrátit domů?
Já…
Já domů chci.
Musí pryč.
- Ale… - Žádná diskuze.
Chápu, co říkáš, ale s námi to nemá nic společného.
- Ale má! Co když nakazí ostatní? - Tak ať se s tím vypořádají oni.
- Tati… - Pojď se mnou.
Co to sakra…?
- Danieli. - Promiň.
Promiň? Tohle nemůžete ignorovat!
Nemůžete strkat hlavu do písku.
Můžete zachránit svět!
Nechte mě!
Danieli!
Pomoc!
Nechte mě!
Nemůžu riskovat, že se naše tajemství dostane ven.
Rozumíš?
Musím chránit svou rodinu.
Promiň.
Tati!
Běž.
Běž, Simone! Utíkej!
Překlad titulků: Anna Petráková