EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nej.
Förlåt.
- Jag ville inte... - Det går inte.
Förlåt.
Jag vill helst vara ensam just nu.
Simone...
Hej.
Jag har så mycket att berätta för dig.
Rasmus?
Vad gör du här?
Jag vet inte.
Jag har sett Simone.
- Har du sett henne? - Ja.
Martin hittade henne.
Synerna fortsatte och sen blev jag trött.
Okej.
Fler födelsemärken?
Nej.
Det tror jag inte.
Berätta om nåt är på tok.
Du kan säga allt till mig. Ljug bara inte.
Jag ljuger inte för dig.
Men jag måste inte berätta allt.
Simone, Rasmus är förändrad.
Han vill rädda oss alla. Han vill inte att fler ska dö.
Sten ville avgöra vilka som skulle få leva och vilka som skulle dö.
Nu är han själv död.
- Dödade Rasmus Sten? - Ja.
Varför?
Han insåg att du hade rätt.
Att det de gjorde var fel.
Har han sagt det?
Har han verkligen sagt det?
Han vill också ha förändring.
Ni vill samma sak. Ni vill ha fred.
Han är verkligen förändrad. Jag önskar att du kunde prata med honom.
- Han är din lillebror igen. - Ja, men han är fortfarande farlig.
Martin, jag har nåt som kan stoppa honom.
- Vadå? - Jag har nåt som dödar viruset.
Kom.
Det är den där.
- Är den... - Ja.
Det är den.
Den är död, men titta här.
Det här är det sista vi har kvar av vätskan.
Den dödar viruset.
När man häller den på växter och i naturen
drar sig viruset tillbaka.
Vad skulle den göra med Rasmus?
Jag vet inte. Den skulle avlägsna viruset.
Du vet inte vad den gör med din bror?
Nej.
Är det där allt?
- Ja. - Det finns inget mer?
Resten, då?
Det tar ju över hela världen.
Du har sett det själv.
- Ja, men det måste finnas fler blommor. - Fler blommor? Var då?
- Vi har inte sett nåt liknande nånstans. - Ja, men... den här fanns ju.
Det kan inte bara finnas en enda blomma.
Jag vet inte vad det är...
...eller vad det var.
Kanske finns det bara en.
Simone, hör här...
Vi kan inte sätta vårt hopp till mirakel
och alla möjliga idéer.
- Men vi kan sätta vårt hopp till Rasmus. - Nej.
Han känner till viruset och han kan tygla det.
Följ med mig tillbaka.
Jag kan inte göra det här nu.
Förlåt...
Jag kan inte.
Det var den sista.
Ja.
Vi måste ta hand om henne nu.
Hur då?
- Vad kan vi erbjuda henne? Vi har inget. - Vi hittar en ny plats.
Det finns inga andra platser.
Vi kan inte göra mer.
Nej.
Inte du kanske, men jag kan.
Jag ger inte upp.
Jag har gjort bort mig.
- Vadå? Jag fattar inte... - Hur tänkte jag?
Jag har ett litet glas.
Ett pyttelitet glas som ska rädda hela världen.
Hur fan tänkte jag?
Vad ska jag ha det till? Stoppa Rasmus, och sen?
Simone, jag vet inte vad som är fel...
Det är inte schyst mot dig heller.
Inte schyst?
Du trodde att jag...
Du hjälpte mig för att...
För att jag blev kär i dig? Är det vad du säger?
Det kan inte vara så att jag ville hjälpa?
Hur självupptagen är du?
Daniel.
Vad är det?
Jag måste tillbaka till Rasmus.
Varför då?
Varför vill du tillbaka?
Du flydde ifrån honom.
Stanna här.
Du ska få träffa nån.
Hej.
Martin.
Daniel.
Schyst ställe.
Tack.
- Vad gör du? - Du sa att jag skulle bli som du.
Ja.
Det kommer du att bli. Din kropp blir snart starkare ska du se.
Men det känns så fel just nu.
Känns det så för dig?
Varför är du så rädd?
Jag är inte rädd.
Jo, det är du.
Jag känner det.
Jag räddade ditt liv.
Det vet du inte säkert.
Eller hur?
Varför blöder du?
Vad har du på handen?
Lämna mig i fred!
Jag tar hand om dig.
Alltid.
Om Rasmus vill smitta dig är han helt körd.
Okej, vi måste härifrån.
- Vart ska vi? - Vart som helst.
Vi kan inte vara bland folk som vill döda din bebis.
Jag har packat en väska. Vi drar när det blir mörkt.
Okej?
Jag måste ha hjälp.
Det är Rasmus. Du har sett hans sår, va?
Ja.
Han har fått ett nytt.
Han vill inte prata om det. Vi ska bara låta honom vara.
Är han sjuk?
Ja...
Jag vet inte.
Kan du ta reda på det?
Vi måste ta hand om honom.
Vi måste stoppa det innan det blir värre.
- Hjälp mig. - Jag kan inte.
Jag vet inte ens om han lyssnar på mig.
Jag ska försöka.
Okej?
Okej. Tack.
Ja.
Tänk om Martin har rätt?
Om Rasmus har förändrats.
Det var Sten som ville sprida viruset och han är död. Det är bra.
Tycker du synd om dig själv?
Var det inte du som sa åt mig att lägga av med det?
Varför känner du så?
Nu vet du inte vad du ska göra.
Det är kanske inte honom du är arg på.
Du är kanske arg på dig själv.
Jag behöver den inte.
Ni behöver den bättre än jag.
Här.
Ska du inte ta med den till din bror?
Nej, han är okej.
Hur vet du det?
- Behåll den. - Han har förändrats.
Jag kan inte använda den på honom. Jag litar på Martin.
Jag älskar honom.
- Okej. - Vadå?
Det är inte så att jag inte fattar.
Behåll den.
Den kan vara bra att ha.
Okej.
Vi ses.
Rasmus?
Jag letade efter huvudvärkstabletter.
Översta hyllan.
Men de hjälper dig inte att bli bättre.
Det är ingenting.
- Jag kan hjälpa dig. - Jag behöver ingen hjälp.
Jo, det gör du!
Rasmus, du har fått sår. Du svimmade nästan. Nånting är fel.
Har Sarah skickat dig?
Hon bad mig prata med dig.
- Hon är bara orolig. - Helt i onödan, hon ska inte oroa sig.
- Jag ser det själv. - Vad är det du ser?
Jag är inte säker. Kanske en mutation.
Men den här är inte positiv.
Vi har hela tiden trott att du var i symbios med viruset, men...
...tänk om det är elakartat?
Tänk om det tär på dig tills du inte orkar mer?
- Jag säger bara... - Kan du inte bara hålla käften?!
Skulle du kunna...
...ta ett blodprov...
...och se vad det är som är fel?
Visst.
Men säg inget till Sarah.
Inte till nån.
Okej?
Okej.
Ja.
Redo?
Jag är redo.
Går ni utan att säga hej då?
- Vi kommer tillbaka, Jean. - Det har jag svårt att tro.
Stanna bara här.
Det gör vi.
Eller hur?
Vi är vänner nu.
- Jaha. - Vad schyst!
Det är superschyst.
Vi fixar det.
Ta hand om henne.
Det lovar jag.
Vi ses.
Hej då.
Jag trodde att du drog.
- Är du rädd att jag skulle dra utan dig? - Ja, lite.
Vad gör du?
Det är Rasmus blod.
Titta här.
Det här är hans blod från innan han började smitta de andra.
Så här ser det ut nu.
Allt verkar röra sig långsammare.
Både blodet och viruset har bytt rörelsemönster.
Vad betyder det?
Jag vet inte, alltså...
Tänk om Rasmus inte tål att smitta andra. Det kanske gör honom svagare.
Nyss var du rädd för honom. Varför vill du hjälpa honom nu?
Om Rasmus liv är i fara får han inte smitta andra.
Varför ska vi bry oss om Rasmus, Fie? Jag förstår inte.
Borde vi inte bara dra härifrån?
Hör här...
Patrick, jag...
Jag kan inte dra utan Sarah.
Hon behöver mig.
- Okej? - Okej.
Är du inte trött?
Nej, inte direkt.
Jag orkar inte...
...gå längre.
Det är lika bra att vi skyndar oss.
Vad är det?
Jag vill inte vara här ute mitt i natten.
Vi är oskyddade här.
Varför stannade vi inte kvar över natten?
Ja...
Jag ville vara ensam med dig.
Ja.
Martin.
Jag vet inte vad du såg...
...men...
- Vad menar du? - Sluta nu.
Jag och Daniel.
- Det är inget mellan oss. - Nej.
Vad skulle det vara?
Jag sa till honom...
...att det är dig jag älskar.
Sa du det?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Nu fortsätter vi.
- Okej? - Ja.
Du är kär.
Ja.
Rätt rejält, faktiskt.
Kommer du inte ut till oss andra?
Jo.
Stanna!
- Va? - Stå still.
Vad är det?
Det är viruset.
Hur fan kom det in hit?
Ledsen att jag inte kunde gå längre.
Det är lugnt.
Vi har inte bråttom.
Jag ska inte pressa dig.
Du verkar vara lite...
...lite nervös.
Nej.
Jag har bara saknat dig.
Jag har inte riktigt fattat att du är här.
Den här gången stannar jag.
Oavsett vad?
Du ska vara en riktigt stor idiot om du ska bli av med mig.
Hej!
Hej.
- Har du sett Rasmus? - Nej.
Han är i alla fall inte här med mig.
Okej.
Har du pratat med honom?
Nej, jag letade efter honom för att prata med honom.
Okej.
Efter att du och jag pratade har du inte pratat med honom?
Nej.
Du har inte varit på labbet hela natten?
Nej.
Jag märker när du ljuger.
Fie, vad är det för fel på honom?
Berätta bara.
Jag är rädd att Rasmus är döende.
Rasmus, sluta!
- Va? - Gör det inte. Du klarar det inte.
Ni ser det på honom!
Sarah, de dör om de inte får viruset.
- Fie säger att det dödar dig. - Fie vet inte vad hon pratar om.
Jag har sett dina prover, Rasmus. Du tål det inte.
Gå härifrån.
- Kom här. - Nej!
Jag dödar honom om du gör det.
Sarah.
Det är för din egen skull.
Rasmus...
Frågan är hur det har kommit dit.
- Är det inte bara naturligt... - Nej, absolut inte. Där fanns inga spår.
Då måste nån ha gjort nåt...
...eller...
Simones bror vill smitta andra. Eller hur?
Ja.
Tänk om han redan har gjort det.
Var då?
Då har han det.
Martin?
Gå bort!
Martin?
Vad gör du?
Martin?
Jag tyckte att jag hörde nåt.
Hörde vadå?
Det var nog inget.
Är du pigg?
Alltså, jag har sovit på gran.
Förlåt, jag glömde bäddmadrassen.
Kom så går vi.
- Tänker du säga det till honom? - Det måste jag.
- Han flyger i taket när han får höra det. - Ja, men alternativet är att han dör.
Hellre det än att din bebis dör!
- Redo? - Ja.
Det är ingen fara. Bara en rutinkontroll.
Okej.
Tio fingrar.
Tio tår.
Allt ser bra ut.
Var du nervös?
- Kan man vara annat? - Det ser så bra ut.
Då var det dags.
Det hoppas jag inte.
Det är fortfarande två månader kvar.
Javisst.
Det förvånar mig att du vill göra det här nu.
Men du om någon vet vad du ger dig in på.
Ursäkta, göra vadå?
Hej.
- Är du redo? - Hon är redo.
Redo för vadå? Vad pratar ni om?
Vi ska smitta dig.
Jag måste kunna lita på dig.
Nej, Rasmus. Vi har pratat om det.
Det går inte. Vi måste vänta...
Nej, stopp. Gå härifrån! Stopp!
- Rasmus, vi kan inte... - Kör i gång.
Gör det inte! Vi vet inte vad som händer!
Rasmus! Vi kan inte...
Vad?
De är döda.
Vilka?
Två av patienterna.
Vi hade gjort dem redo.
Det kunde inte vänta.
Vi försökte rädda dem...
Var är Sarah?
Vi måste prata.
Två av patienterna är döda.
Vet du varför? För att jag lämnade dem.
Jag beklagar.
Gör du?
Ja.
Men hellre de än du.
Du kan inte bara fortsätta som om inget hade hänt.
Vi måste ta reda på vad det är och du måste vara försiktig.
Förstår du det?
Ja.
Jag förstår.
Jag ska visa dig en sak.
- Vad vill du visa mig? - Det är här borta.
- Men vad är det? - Du får vänta och se.
Du är inte arg på mig?
Nej.
Gå in.
Förlåt.
Du får inte stoppa mig.
Rasmus, nej!
Rasmus!
Jag funderar på att dra hem.
Vad menar du?
Jag vill se det igen.
- Jag vet inte ens var du kommer från. - Nej.
Men jag kan visa dig.
Tänk om det inte finns nåt hem att komma tillbaka till.
Titta bara, viruset är ju överallt.
Jag vill inte leva i en död värld.
Tänk om det inte känns dött.
Vad menar du?
Jag menar bara att...
...vi inte vet hur det känns för Rasmus.
Eller Sarah.
Va?
Hon lever.
Lever hon?
Hur då?
Tanken kanske inte är så dum ändå.
Vad försöker du säga?
Ja, kanske...
...kan Rasmus dröm bli verklighet.
Nej.
Vad pratar du om?
- Vad menar du? - Ingenting.
- När vi kommer dit så kan du väl lyssna... - Vad fan pratar du om?
Kom igen nu.
- Vad är det du säger? - Simone, kom igen.
Bara lyssna på vad han har att säga.
Prata med din bror. Prata med Rasmus.
Okej?
Nej... Nej.
Kan jag få förklara?
- Håll dig borta. - Hör på mig.
- Nej, håll dig borta. - Låt mig förklara.
Nej, håll dig borta.
Simone.
- Får jag förklara? - Det behövs inte.
- Håll dig borta. - Simone, hör på mig.
Rasmus har rätt.
Det känns...
Det känns rätt.
Du sa att det var annorlunda, att han hade förändrats.
- Varför sa du det? - Du hade inte trott på mig.
Du kommer att förstå när du...
- Jag dör hellre än lever så där. - Du förstår det inte!
- Det känns bra! - Bra?
Vem är det som styr egentligen?
Du eller viruset?
Vad gör du?
Du kan inte styra det.
Det tog lång tid för Rasmus att lära sig det.
- Jag kan styra det. - Varför ryggar du tillbaka, då?
Undan.
Gå undan!
- Du har ingen kontroll. - Kom inte närmare!
Antingen tar du den här nu
eller så ser du mig aldrig igen.
Gå undan.
Det är upp till dig. Ta den, annars ser du mig aldrig igen.
Martin.
Det är inte jag.
- Sluta. - Jag kan inte.
Jag kan inte styra det.
Simone...
Spring.
Spring!
Simone!
Martin!
Hon dödade honom.
Martin?
Martin.
Martin!
Martin.
Han måste få hjälp.
Nån måste hjälpa honom.
Du måste göra nåt. Gör nåt.
Gör nåt!
Martin?
Nej, nej...
Hon måste stoppas till varje pris.
Vad gör vi när vi ser henne?
Vi dödar henne innan hon dödar oss.
Fan...
Ursäkta, jag letar efter Fie.
- De gör henne redo. - Redo för vadå?
Fan!
Fie? Fie!
Fie, är du okej?
- Säg nåt, Fie. - Det är för sent.
Bort med de här.
Undertexter: Fredrik Papp