Team Wild Animals Only Released On: www.nordicbits.eu
Du har på arbetstid konsumerat 2000 ostburgare
- och 500 milkshakes. - Samhället ska inkludera alla.
- Så har det alltid varit. - Jag behöver nån med mer ambition.
Du har orsakat fem bränder i fritösen.
Jag har aldrig mött nån som jag inte har kunnat hjälpa med en nystart.
- Nån snällare och snyggare... - Så du behöver inte komma i morgon.
- Jag vet inte hur jag ska hjälpa dig. - Nån som inte är du.
Patrick.
Hallå, Patrick.
Det är rätt fint här.
Japp.
Tänk om det här är det bästa stället som finns?
Hur menar du?
Vi vet ju inte vad som finns på andra sidan muren.
Just nu känns det här som vår plats.
Det är fan inte min plats.
Nej, men så länge vi är här så...
Vi är bara här för att vi inte trodde att det fanns nån annan plats.
Men om vi inte var här hade vi inte träffats.
Nej. Så goda vänner är vi inte.
Det är de... främlingarna.
De närmar sig.
Jäklar, vad var det?
Vad fan?
Den är sjuk.
Jag försöker att inte döda allt vi möter.
Okej.
De är i sektor fem nu.
- Ja. - De var i sex, sju och åtta...
- Ja. - ...under natten.
- Och vi är här i tre. - Om de är så nära oss
är det riskabelt att gå till nästa bunker.
Men vi måste ha mer mat.
Vi vet inte om det finns mat där.
Nej, men vi ser till att göra det snabbt. Vi har inget val.
Martin, vi måste fixa mat nu.
Eller hur?
Okej. Kom, vi går.
Nu.
- Det kan jag inte? - Va?
- Jag kan inte resa mig. - Inte resa dig?
- Nej. - Varför inte?
Vi har alla ont. Kom nu.
- Jag kan inte resa mig. - Hallå.
Vad händer?
- Hur är det? - Jag kan inte röra mig alls.
Det är den där infektionen.
Då måste ni gå till bunkern och hämta mat.
Vi väntar här så länge.
Visst, om du skär av din hand -
- så att vi tar oss in i bunkern.
Det var ett skämt.
Jättekul, Patrick.
Kom på en lösning istället för ett skämt.
Beatrice kan vänta här.
Okej.
Det kan jag göra.
Du kan ändå bära mer än jag, Patrick.
Ja.
Så gör vi.
Om nån kommer måste ni iväg, okej?
Ja.
Vad står på?
Håll ett öga på honom, okej?
Det är därför jag stannar.
Nej, du...
Han gillar dig.
Du vet?
Hur känns det för dig?
Va?
Jag vet inte.
Du kommer bra överens med Simone.
Ja, kanske det.
- Det gjorde aldrig vi. - Absolut inte.
Vi grälade mest.
- Hela tiden. - Ja, det var du duktig på.
Ja.
Ta hand om dig.
Har de gått?
Ja.
- Varför tittar du så? - Jag vill visa nåt.
Men det är ju borta!
Det är ju galet!
Hur är det möjligt?
- När hände det? - Jag vet inte.
Så märkligt.
- Gör det inte ont? - Nej.
Låtsades du att du hade ont?
- Ja. - Seriöst?
Främlingarna är efter oss, folk får panik
- och du vill bara ligga och slappa? - Jag kände bara för det.
Nu är det bara vi två.
Du låg bra där.
- Här, då? - Ja.
Låt mig se.
- Kom igen. - Den är inte klar.
- Vad gör du? - Tar mina piller.
Du mår väl bättre?
Ja.
Låt dem vara då.
Du behöver dem inte.
Okej.
Rakt fram.
Skit.
Martin.
- De har redan varit här. - Sch.
Håll käften.
Patrick.
Vad gör han? Han kan inte bara...
Patrick.
Vad gör du? Du kan inte bara gå in.
Varför inte?
Patrick.
Vi måste tillbaka direkt.
Det är en familj, Patrick.
Och?
Vi kan inte äta deras mat.
- Varför inte? - De svälter ihjäl.
- Inte mitt problem. - Vad händer?
- Det är det väl. - Vad pågår?
- Vi får inte äta deras mat. - Varför?
Det bor barn här.
- Ingen är här. - Men de kan återvända.
Patrick, titta teckningar.
Kom. Vi kikar runt.
- Ska du bli full också? - Varför inte?
Medan ni funderar på om vi ska svälta.
Jävla bunkrar.
- Har du två sekunder? - Ja.
Du behöver inte dölja den.
Jag har också varit ung. Kom nu.
Okej.
Det är din.
På riktigt?
- Jäklar! - Fin, eller hur?
- Nu kan du köra vart du vill. - Ja.
Långt bort.
Visst.
- Jag ska åka runt i Europa. - Och kom inte tillbaka.
Kolla.
Kolla här.
- Vadå? - Kramdjuret...
Ett barn skulle inte lämna det.
Det är nåt galet här.
Släpp mig!
Släpp!
Släpp mig!
Patrick, ta dina saker. Vi måste vidare.
Lea!
Vi tar det vi behöver men lämnar lite.
- Räkna inte med att de återvänder. - Va?
Försöksperson 451, man, i god form, 37 år, injicerad med 20 ml...
Vad händer?
Raring, jag bad dig att vänta i sovrummet.
Var är ditt kramdjur?
Sover ditt kramdjur i sovrummet?
- Jag tror han har vaknat. - Jag hör inget.
Jag tror han ropar på dig. Gå och kika, jag tror han är hungrig.
Titta ditåt.
Patienten visar inga akuta symptom.
Visa mig en bild.
Vad händer?
Jag ser er.
Är han immun?
Tja, han visar inga symptom.
Nej, vänta. Nu kommer de.
Pappa?
Är det fler försökspersoner? - Ja, en flicka på åtta år.
Finns det några sprutor kvar?
Ja, men...
Sätt igång.
Uppfattat.
Låt bli!
Släpp!
Pappa!
Det finns hundratals videor. Vi står på tur om vi stannar.
Ja, men vi ska gå nu.
Ja, rakt mot Apollon.
De letar efter ett botemedel.
- De injicerar viruset i folk. - De letar efter ett botemedel.
Därför injicerar de. För immunitet...
Jag ser en man som dödar en annan.
- Och flickan? - Jag vill inte prata om det.
Lockade de hit henne med en klubba?
- Lägg av! - Hallå!
Gå och gör dig klar.
Vi måste härifrån nu.
Martin, varför gör de såhär?
Jag vet inte.
Varför på det här viset?
Hör på. Det har inte med dig att göra.
Okej?
Vi går!
Har ni era saker?
Fan!
Vi kan inte stanna här.
- Vi måste. - Och om främlingarna kommer?
Eller han med sprutan?
Så länge det regnar kommer ingen.
Du bör ta det lugnt med flaskan.
Va?
Jag håller vakt.
- Ska jag stanna här? - Nej.
Det är orättvist att djuren klarar sig.
Ja, de sprider bara smittan.
- Vad är det? - Är du okej?
Du skakar.
Ingen fara.
Det är pillren.
De är bara smärtstillande.
Jag tänker på dem hela tiden.
Tänk på nåt annat.
Varför vill du vara här med mig?
Spionerar du på mig?
- Är du sur? - Nej.
Inte snabb nog.
Du verkar lite sur, tycker jag.
Jaså?
Får jag smaka?
Fan, vad äckligt.
Du ska inte smaka på den.
Vem fan sätter kummin i nåt? Fan, vad äckligt.
Kom igen, gurgelpojken.
Det är VM-final.
Det är Patrick mot Martin, kanske världens bästa målvakt.
Det avgörs med straffspakar.
- Kom igen. - Du sa att du inte är min vän.
- I morse när vi satt på stenarna. - Va?
Minns du inte ens?
Om jag sa så var det inte meningen.
Det var exakt det du sa.
Vill du ha en klunk?
Nej.
Men tack ändå.
Hade ni det inte bättre i bunkern?
Vad fan menar du?
- Hade ni det inte ganska bra? - Jag var skiträdd hela tiden.
- Är du inte rädd nu, då? - Inte på samma sätt.
Ni har varandra.
Vad menar du?
Du och Rasmus och -
- du och Martin, och Beatrice och Rasmus, -
- och Beatrice och Martin, -
- och Lea och Gud.
Lägg av, vi har dig också.
Inte på samma sätt.
Kom igen, jag lär dig.
Höger... vänster.
Du kan ju.
Tror du att saker är som de var förr på andra sidan?
Jag hoppas det.
Jag var ingenting förr.
Jag var helt värdelös.
Du, akta regnet.
Du är nån nu, Patrick.
Vi måste hålla ihop.
- Ingen ska känna sig ensam. - Nej.
Okej.
Har du haft sex?
Har du lust?
- Nu? - Ja.
Patrick... vad gör du?
Vad gör du själv?
Du tittar på mig och...
- Lägg av. - Sluta.
- Sluta dra i mig. - Vi går in.
Du känner mig inte.
- Nej, men du är full. - Släpp mig.
Martin!
Geväret, Martin! Kom!
Jag vill inte...
Det kanske inte händer nåt.
- Det vidrörde dig knappt. - Jo, det gjorde det. Jag vill inte...
Då dör vi tillsammans.
- Hon stod där ute när jag kom. - Nej.
Du måste skjuta henne.
Skjut henne nu, för helvete! Kom igen!
Nej, Martin!
- Skjut henne! - Skjut henne inte!
Martin!
Skjut henne!
- Skjut! - Håll käft!
- Skjut henne nu! - Gör det inte.
- Skjut inte. - Flytta på dig.
Flytta.
Skjut inte.
Vi vet inte om regnet är farligt.
Vad snackar du om?
Varför skjuter du inte?
- Låt bli. - Lea, kom tillbaka!
- Du ska inte också gå ut! - Lea!
- Ur vägen! - Skjut inte.
Lea!
- Lea! - Lea!
- Skjut inte. - Lea!
- Nej! - Nej, Lea!
Lea!
Skjut inte.
Lea!
Skjut dem båda!
- Var inte rädd. - Skjut dem.
Håll käften!
Nej.
- Jag gör det! - Håll din jävla käft!
Akta dig och håll käft!
Vad tror du de pratar om?
Om att du ville att jag skulle skjuta.
De kommer ändå dö.
Jag borde ha gått till henne.
- Varför? - Jag borde ha gått ut till henne.
Hur tror du det ser ut på andra sidan muren?
Det kanske finns ett hus där nån brukade bo, med en liten trädgård.
Sen plötsligt en dag var det en stor mur där -
- i trädgården.
Det vore irriterande.
"Vem fan har ställt en mur i rabatten?"
Jag är så glad att du är här.
Annars vore jag ensam med de två.
Det vore jobbigt.
Eller hur?
Lea?
Varför gick du ut till mig?
Det var rätt sak att göra.
Jag vill bara träffa Rasmus igen.
- Är du rädd? - Ja.
- Jag önskar jag hade träffat dig tidigare. - Jag med.
Kan du inte sjunga en sång?
Visst.
- Hur lång tid har det gått? - Jag vet inte.
Men vi kan inte vänta längre.
- Det är helt orimligt. - Vadå?
Vad hände?
Varför gick du ut i regnet?
Vad hände?
Tänk om inget händer?
- Va? - Tänk om de inte dör?
Tänk om...
- Tänk om regnet är ofarligt? - Vi har flytt från regnet i sex år.
- Men vi vet väl faktiskt inte? - Nej.
- De borde inte vara där. - Men de är smittade!
- De är smittade, Martin! - Släpp!
Lyssna på mig!
Det var jag.
Okej?
Jag knuffade henne.
Och nu?
Kom.
Martin?
Martin.
Nej!
Martin.
Jag förstår inte!
Vad får det lov att vara? Nåt att dricka? Det ska bli.
Varsågod.
Du...
Det är dessa bunkrar. Jag gillar dem inte.
Okej, jag förstår.
Det är bunkrarna som gör att du mår illa. Du ska nog sova lite.
För bunkerbaksmällan är på väg.
Hej.
Akta dig, jag luktar spya.
Det må vara hänt.
Det var min pappa...
Han som ringde på skärmen... Den andra rösten var min pappas.
Okej.
Vi borde inte gå dit.
- Jo. Nej. - Nej, vi borde inte gå dit.
- Han skulle ju rädda oss. - Vi tar det i morgon, okej?
Av med strumporna.
- Bort med dig. - Vi ska byta plats.
Så där...
- God natt. - Sov gott.
Vi ses i morgon.
Vad händer?
Packa dina saker.
Ska vi gå?
- Ja. - Visst.
Var är dina saker?
Gå.
Vad snackar du om?
Du försökte döda henne.
Men, Martin...
Martin?
Martin.
Martin!
Jag tror den är död.
Varför pekar du på mig med den där?
Varför kör du den där skitbilen?
Får jag låna tändaren?
Skjuter du mig inte?
Varsågod.
Jag har inte rökt på evigheter.
Det är omöjligt att hitta en tändare.
Behåll den. Jag har alltid två.
Tur att jag träffade dig.
- Sa jag nåt lustigt? - Nej.
Men ingen har sagt så till mig förut.
VI har klarat det.
Hallå! Försvinn!
Ut med dig!
God morgon.
Beatrice.
Beatrice?
Beatri...
Kom igen!
Beatrice!
Nej.
Vakna!
- Hej. - Hon andas inte.
Håll dig borta!
- Jag vill inte smittas. - Hjälp mig!
Patrick!
Kom! Patrick!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt