Team Wild Animals Only Released On: www.nordicbits.eu
Olet nauttinut työajalla 2000 juustohampurilaista -
- ja 500 pirtelöä. - Valtio auttaa osallistumaan.
- Niin on aina tehty. - Mieheni pitää olla määrätietoisempi.
Olet aiheuttanut viisi rasvakeitinpaloa.
Ei ole ollut tapausta, jota en olisi osannut auttaa elämässä eteenpäin.
Kivempi ja komeampi.
On turha yrittää enää töihin.
- En osaa auttaa sinua. - Joku muu kuin sinä.
Patrick.
Hei, Patrick.
Ei hassumpi paikka.
Ei.
Mitä jos parempaa paikkaa ei ole?
Mitä tarkoitat?
Emme tiedä, mitä muurin takana odottaa.
Juuri nyt vyöhyke tuntuu parhaalta paikalta meille.
No ei ainakaan minulle.
Mutta kun nyt olemme täällä...
Olemme täällä vain siksi, ettemme uskoneet muuta paikkaa olevan.
Mutta ilman tätä paikkaa emme olisi tavanneet.
No, eihän meistä ole tullut edes ystäviä.
Muukalaisia.
He lähestyvät meitä.
Hitto, mikä se oli?
Mitä helvettiä?
Se on sairas.
Yritän olla tappamatta ihan kaikkea.
Okei.
He ovat nyt viitossektorissa.
He siis tutkivat kuutos-, seiska-ja kasisektorin...
- Niin. - ...yhdessä yössä.
Olemme kolmosessa.
Jos he ovat jo niin lähellä, -
- emme selviä seuraavaan bunkkeriin.
On pakko. Tarvitsemme ruokaa.
Emme edes tiedä, onko siellä ruokaa.
Totta, mutta teemme vain pikaetsinnän.
Vaihtoehtoa ei ole.
Meidän on löydettävä ruokaa pian.
Vai mitä?
Okei, on aika lähteä.
Nyt.
- En pysty. - Mikset?
En pääse ylös.
Et vai?
- En. - Mikset?
Kaikilla on paikat kipeinä. Ala tulla.
- En pääse ylös. - Hei.
Mikä nyt on?
- Mitä nyt? - En pysty liikkumaan.
Se vitun tulehdus.
Teidän pitää hakea ruoka bunkkerista.
Lähdemme sitten täältä.
Se sopii, jos katkaiset kätesi.
Ilman sitä, emme pääse sisään.
Se oli vitsi.
Tosi hauska juttu.
Älä vitsaile, vaan ideoi.
Beatrice voisi jäädä.
Okei.
Voin minä jäädä.
Patrick jaksaa varmasti kantaa enemmän kuin minä.
Niin.
Sovitaan niin.
Jos joku tulee, häivytte täältä.
Okei.
Mitä nyt?
Pidä hänestä huolta.
Siksihän minä jään tänne.
Ei, sinä...
Hän tykkää sinusta.
Eikö?
Miltä se tuntuu?
No?
En tiedä.
Sinulla ja Simonella sujuu hyvin.
Niin kai.
Meillä ei sujunut.
Ei todellakaan.
Me vain riitelimme.
- Jatkuvasti. - Se meiltä kyllä sujui.
Niin.
Olehan varovainen.
Lähtivätkö he?
Kyllä.
- Miksi katsot noin? - Näytän jotain.
Se on kadonnut.
Ihan hullua.
Miten ihmeessä?
- Milloin se katosi? - En tiedä.
Tosi outoa.
- Sattuuko siihen? - Ei.
Esititkö heille sairasta?
- Joo. - Oikeasti?
Muukalaiset jahtaavat, kaikki ovat ihan hermona, -
- ja sinä se vain lintsaat.
Teki mieli lintsata.
Nyt olemme kahden...
Se on hyvä paikka.
- Entä tämä? - Sekin on hyvä.
Anna, kun katson.
- Näytä. - Se on kesken.
- Mitä teet? - Otan pillerini.
Etkö voi jo paremmin?
Voin.
Lopeta sitten.
Et tarvitse niitä.
Okei.
Suoraan eteenpäin.
Paska.
Martin.
- Täällä on jo käyty. - Hiljaa, Patrick.
Ole hiljaa.
Patrick!
Mitä hän meinaa? Ei kai hän aio...
Patrick.
Mitä teet? Et voi vain rynnätä sisään.
Miksen muka?
Patrick.
Lähdemme ihan pian takaisin.
Täällä asuu perhe.
Mitä sitten?
Emme voi syödä heidän ruokiaan.
- Miksemme? - He nääntyisivät.
- Se ei ole ongelmani. - Mikä?
- Todellakin on. - Mitä nyt?
- Ei saa syödä ruokaa. - Miksei?
Täällä asuu lapsia.
- Ei enää. - He saattavat palata.
Katso, Patrick. Piirustuksia.
Katsotaan ympärillemme.
- Alatko ryypätä? - Eikö saisi?
Päättäkää te, kuollaanko nälkään vai ei.
Helvetin bunkkerit.
- Joudatko hetkeksi? - Toki.
Ei tarvitse piilotella.
Olin itsekin kerran nuori. Tule mukaani.
Okei.
Se on sinun.
Oikeasti?
- Ei hittolainen. - Eikö olekin upea?
Nyt pääset, minne haluatkin.
Kauas.
Todellakin.
- Lähden kiertämään Eurooppaa. - Älä tule takaisin.
Katso.
Näetkö?
- Mitä? - Pehmolelu.
Lapsi ei olisi hylännyt sitä.
Jokin ei nyt täsmää.
Haluan pois!
Vapauttakaa minut!
Päästäkää irti!
Patrick, kerää kamasi. Lähdetään.
Lea?
Ruokaa vain mitä menee. Perhe syö loput.
- En laskisi sen varaan. - Mikset?
Koehenkilö 451. Mies, hyväkuntoinen, 37 vuotta, annettu 20 ml suoneen.
Mitä te teette?
Kulta, käskin odottaa makuuhuoneessa.
Hei, missä Pehmo on?
Onko se nukkumassa makuuhuoneessa?
- Se on tainnut jo herätä. - En kuule sitä.
Minä kuulen, ja se kutsuu sinua.
Käy katsomassa. Sillä on varmaan nälkä.
Katso tuonne.
Potilaassa ei näy välittömiä tartunnan oireita.
Avaa kuvayhteys.
Mitä tämä on?
Jo näkyy.
Onko hän immuuni?
No, ei ainakaan oireile.
Hetkinen. Nyt oireilee.
Isä?
- Onko siellä muita? - Isä!
On, kahdeksanvuotias tyttö.
Onko pistoksia jäljellä?
On, mutta...
Jatka.
Selvä.
Älä!
Päästä irti!
Isä!
Videoita on satoja. Jos jäämme, saamme omamme.
Niin, eli aletaan mennä.
Suoraan Apolloniin.
- He etsivät lääkettä. - He levittivät virusta.
He etsivät parannuskeinoa.
- Pistoksen piti antaa suoja. - Näin vain miehen tappamassa toista.
- Entä tyttö? - En halua puhua siitä.
Houkuttelivatko he tikkarilla?
- Ole hiljaa! - Hei!
Lähtövalmiuteen. Täältä on päästävä pois.
Martin, miksi he toimivat näin?
En tiedä.
Miksi näin?
Hei, sinä et liity tähän mitenkään.
Käsitätkö?
Lähdetään.
Tuliko kaikki mukaan?
Hitto!
Emme voi jäädä tänne.
- On pakko. - Entä Muukalaiset?
Tai ne piikittäjäpsykot?
Sateen aikana tänne ei tule ketään.
Lopettaisitko sen kiskomisen?
Mitä?
Minä vartioin.
- Jäänkö kaveriksi? - Ei nyt.
Epäreilua, etteivät eläimet kuole siihen.
Niin, vaikka voivat levittää sitä.
- Mitä? - Oletko kunnossa?
Sinä vapiset.
Älä välitä.
Johtuu lääkkeistäsi.
Särkylääkkeistä...
En saa niitä ajatuksistani.
Ajattele jotain muuta.
Miksi halusit meidän jäävän tänne?
Kyttäätkö minua?
- Suutuitko jostain? - En.
Et ehtinyt.
Näytät kyllä aika pahantuuliselta.
Näytänkö?
Saanko huikan?
Helvetin pahaa.
Ei sitä kuulu maistaa.
Kuka edes maustaa kuminalla? Hirveää myrkkyä.
Nyt nähdään, Kurluttaja.
Jalkapallon MM-kisojen loppuottelu.
Patrick vastaan Martin, ehkä maailman paras maalivahti. -
- rangaistuspotkukilpailussa.
Kenkäise kunnolla.
Sanoit, ettet ole ystäväni.
- Aamulla, siellä järvellä. - Mitä?
Et edes muista.
Jos sanoin niin, en kyllä tarkoittanut sitä.
Niin sinä silti sanoit.
Otatko huikan?
Ei kiitos.
Eikö bunkkerissa ollut kivempaa?
Mitä helvettiä selität?
Olit oikeassa.
Elin jatkuvassa pelossa.
Entä nyt? Etkö pelkää enää?
En samalla tavalla.
Teillä on toisenne.
Mitä tarkoitat?
Sinä ja Rasmus, -
- sinä ja Martin, ja Beatrice ja Rasmus, -
- ja Beatrice ja Martin, -
- ja Lea ja Jumala.
On sinullakin meidät, ja meillä sinut.
Ei samalla tavalla.
Nouse ylös. Opetan sinua.
Oikea, vasen...
Opithan sinä sen.
Onkohan muurin takana kaikki niin kuin ennen?
Toivotaan.
Olin ennen täysi nolla.
En minkään vitun arvoinen.
Varo, ettet kävele sateeseen!
Kuule, olet nyt ihan eri tyyppi.
Meidän on pidettävä yhtä.
- Kenenkään ei pitäisi olla yksin. - Ei.
Niin.
Joko sekstasit?
Haluaisitko?
- Nytkö? - Niin.
Patrick, mitä oikein yrität?
Mitä itse yrität?
Tuijotat vain ja...
- Lopeta. - Älä.
- Näpit irti. Älä revi. - Mennään sisälle.
Et tunne minua.
- Olet silti kännissä... - Irti.
Martin!
Martin, tuo kivääri! Pian!
En halua...
Beatrice, ehkä mitään ei tapahdu.
Pisara ei edes osunut kunnolla.
Osui se. En halua...
Sitten kuolemme yhdessä.
- Hän oli tuossa, kun tulin. - Enkä.
Ammu nyt hänet.
Ammu nyt, saatana! Äkkiä!
Ei, Martin! Älä tee sitä!
- Ammu hänet! - Et voi ampua häntä!
Martin!
Ammu hänet!
- Tee se! - Pää kiinni!
- Ammu nyt jo! - Älä ammu.
- Pois edestä.
Siirry.
Älä ammu.
Emme tiedä, onko sade vaarallinen.
Oletko sekaisin?
Miksi ammu häntä?
- Älä ammu. - Lea, tule takaisin!
- Älä nyt mene sinne! - Lea!
- Tule nyt. - Älä ammu.
Lea!
- Ei! - Lea, ei!
Älä ammu.
Ammu molemmat.
- Älä pelkää. - Ammu heidät.
Turpa kiinni!
- Ei. - Etkö pysty siihen?
- Teen sen sitten itse! - Nyt se kita umpeen!
Väistä ja ole hiljaa!
Mistähän he puhuvat?
Varmaan siitä, kun käskit ampua heidät.
He kuolevat muutenkin.
Olisi pitänyt juosta ulos.
- Miksi? - Juosta hänen luokseen sateeseen.
Miltähän muurin toisella puolella näyttää?
Ehkä siellä on joku tyhjäksi jäänyt talo, jonka pihalla on pieni puutarha.
Yhtäkkiä jostain vain ilmestyi valtava muuri.
Keskelle puutarhaa.
Se olisi varmasti potuttanut.
"Kuka rakensi muurin kukkieni päälle?"
Onneksi olet täällä.
Muuten olisin yksin noiden kanssa.
Se olisi perseestä.
Tiedätkö?
Lea?
Miksi tulit sateeseen?
Koska se oli oikein.
Haluaisin nähdä Rasmuksen.
- Pelottaako sinua? - Kyllä.
- Olisimmepa tavanneet aiemmin. - Niinpä.
Laulaisitko minulle?
Toki.
- Kuinka kauan siitä on? - En tiedä.
Mutta emme voi enää odottaa.
- Tässä ei ole mitään järkeä. - Missä?
Mitä tapahtui?
Miksi menit sateeseen?
Mitä tapahtui?
Mitä jos mitään ei tapahdu?
- Mitä? - Jos he eivät kuole.
Mitä jos...?
Mitä jos sade ei tapa?
Olemme paenneet siltä kuusi vuotta.
- Mutta se ei ole varmaa. - Ei.
- Sitten he eivät kuulu tuonne. - He saivat tartunnan.
- Pois edestä! - Kuuntele!
Se oli syytäni.
Kuulitko?
Työnsin hänet.
Mitä nyt?
Tulkaa.
Martin?
Martin.
Ei. Ei!
Martin!
Käsittämätöntä!
Mitä saisi olla? Juotavaako? Kas tässä.
Olkaa hyvä.
Kuule...
En tykkää näistä bunkkereista.
Etkö? Nyt ymmärrän.
Huono olo johtuu bunkkerista. Parasta mennä nukkumaan, -
- koska bunkkerikrapula vaanii kulman takana.
Hei.
Käännä päätäsi. Haisen oksennukselta.
Ei se haittaa.
Se oli isäni.
Se tyyppi, joka soitti tiedemiehelle. Se toinen puhuja oli isäni.
Okei.
Ei puhuta siitä.
- Niin, ei. - Ei puhuta siitä.
- Hänen piti pelastaa meidät. - Puhutaanko siitä aamulla?
Sukat pois.
- Mene pois. - Meidän täytyy vaihtaa paikkoja.
Hei...
- Öitä. - Kauniita unia.
Nähdään huomenna.
Mitä nyt?
Pakkaa tavarasi.
Lähdemmekö me?
- Kyllä. - Okei.
Missä kamasi ovat?
Mene.
Mitä tarkoitat?
Kuule, -
- yritit tappaa hänet.
Martin...
Martin?
Taisi hajota.
Miksi osoitat sillä minua?
Miksi ajat romuautoa?
Saisinko tulta?
Etkä ammu minua?
Tässä.
En ole polttanut vuosiin.
Sytyttimiä ei löydä enää mistään.
Pidä se. Kannan mukanani aina kahta.
Hyvä, että tapasin sinut.
- Sanoinko jotain hauskaa? - Et.
Kukaan ei vain ole sanonut minulle noin.
Beatrice, me selvisimme.
Hus! Pois täältä!
Ulos! Ala mennä!
Huomenta.
Beatrice.
Beatrice?
Herää!
Beatrice!
Ei...
Herää!
- Hei. - Hän ei hengitä.
Pysy siellä!
- En halua tartuntaa. - Auta minua!
Patrick!
Tule takaisin! Patrick!
Tekstitys: Paula Virtanen